У х в а л а
9 серпня 2024 року
м. Київ 
Справа № 354/64/22
Провадження № 61-3750ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - скаржники)
на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року, додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 6 лютого 2024 року 
у справі за позовом скаржників до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» (далі - ДП НТК «Імпульс»), Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця (далі - ФОП)  ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування державного акта на право постійного користування землею, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії і
в с т а н о в и в :
1.            У січні 2022 року скаржники звернулися до суду з позовом, у якому просили: 
-                   визнати недійсним і скасувати державний акт на право постійного користування землею серії ІФ № 001275 від 26 червня 1998 року;
-                   визнати недійсним і скасувати пункт 9 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради № 107-21/2018 від 26 червня 2018 року у частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер 2611093001:15:004:0090; далі - земельна ділянка) для розміщення й обслуговування будівель і споруд ДП НТК «Імпульс» у с. Яблуниці на вул. Діл ;
-                   визнати недійсною та скасувати виконану ФОП  ОСОБА_3 . Технічну документацію із землеустрою від 30 січня 2019 року щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення й обслуговування будівель і споруд об`єктів рекреаційного призначення на вул. Діл у с. Яблуниці Яремчанської міської ради Івано-Франківської області ;
-                   визнати недійсним і скасувати пункт 5 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради № 136-29/2019 від 27 червня 2019 року у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться у постійному користуванні ДП НТК «Імпульс» для розміщення й обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення та обслуговування будівель і споруд) на вул. Діл у с. Яблуниці Яремчанської міської ради Івано-Франківської області ;
-                   зобов`язати державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області міськрайонного управління у Надвірнянському районі та місті Яремче скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яку 15 березня 2019 року провів Відділ у м. Яремчі міськрайонного управління у Надвірнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.
2.            26 вересня 2023 року Яремчанський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позовних вимог скаржників. 
3.            16 жовтня 2023 року цей суд ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнув зі скаржників на користь ДП «НТК «Імпульс» по 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4.            6 лютого 2024 року Івано-Франківський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою:
-                   апеляційну скаргу скаржників на рішення суду першої інстанції від 26 вересня 2023 року задовольнив частково: мотивувальну частину цього рішення виклав у редакції цієї постанови; іншу частину рішення залишив без змін; 
-                   апеляційну скаргу скаржників на додаткове рішення суду першої інстанції від 16 жовтня 2023 року залишив без задоволення;
-                   апеляційну скаргу ДП «НТК «Імпульс» на це додаткове рішення задовольнив частково: збільшив суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши зі скаржників по 12 500,00 грн таких витрат у суді першої інстанції;
-                   стягнув зі скаржників по 5 700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
5.            11 березня 2024 року скаржники подали до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. 8888/0/220-24 від 15 березня 2024 року), у якій просять скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, а також постанову апеляційного суду і скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. До касаційної скарги додали касаційну скаргу (вх. № 8888/1/220-24 від 15 березня 2024 року) на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів, у якій просили скасувати зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтували скарги так:
-                   суди попередніх інстанцій помилково виснували, що рішення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення й обслуговування будівель і споруд ДП «НТК «Імпульс» у зв'язку із необхідністю присвоєння їй кадастрового номера, а також про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення й обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, що знаходиться у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс», не порушені права й інтереси скаржників як жителів територіальної громади Поляницької сільської ради;
-                   рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи в отриманні цієї ділянки за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами підлягає захисту (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2023 року у справі № 128/1409/20);
-                   позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права й обов`язки у сфері публічно-правових відносин;
-                   порушення вимог закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою такого визнання є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов (див. постанови Верховного Суду України від 10 квітня 2012 року у справі № 21-1115во10, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у справі № 822/450/16, від 10 лютого 2021 року у справі № 640/14623/20, від 18 березня 2021 року у справі № 826/3932/17, від 19 травня 2021 року у справі № 826/13229/16, від 21 грудня 2021 року у справі № 370/2759/18, від 14 лютого 2022 року у справі № 210/3729/17 та від 28 липня 2022 року у справі № 640/31850/20);
-                   поняття «юридичного спору» треба тлумачити широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Відповідно до духу цієї Конвенції вказане поняття слід розглядати не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову. Прикладами такої відсутності можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо у сторін у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих спірних питань, або сторони самі їх врегулювали (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі № 9901/386/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 539/1699/17, від 11 серпня 2021 року у справі № 480/8472/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 742/3070/18);
-                   суди першої й апеляційної інстанцій обмежились висновками про відсутність порушених прав скаржників, не перевірили та не надали належної оцінки доводам, викладеним у позовній заяві й апеляційній скарзі, тобто не розглянули справу по суті, не оцінили докази, на підставі яких Поляницька міська рада прийняла рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення й обслуговування будівель і споруд ДП «НТК «Імпульс» у зв'язку із необхідністю присвоєння їй кадастрового номера, про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення й обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, що знаходиться в постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс», а такожпро надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства скаржникам; суди не дослідили правомірність видачі Яблуницькою сільською радою Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Державного акта серії І-ІФ 001275 на право постійного користування земельною ділянкою ДП «НТК «Імпульс»;
-                   25 листопада 2023 року скаржники подали до суду апеляційної інстанції заяву про відвід суддів цього суду. 11 грудня 2023 року Івано-Франківський апеляційний суд, порушивши строки, встановлені для розгляду питання про відвід, постановив ухвалу, згідно з якою визнав заяву скаржників необґрунтованою та передав її на розгляд іншому судді, що не входив складу суду, який розглядав заяву. Того ж дня Івано-Франківський апеляційний суд до вирішення питання за заявою скаржників про відвід суддів цього суду постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржників на додаткове рішення суду першої інстанції;
-                   до вирішення питання про відвід суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов'язаних із наступним процесуальним рухом справи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 липня 2020 року у справі № 495/11830/18);
-                   неповідомлення учасником справи іншого учасника справи про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також ненаправлення на його адресу документів для підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат, що стало однією з підстав для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (див. додаткову постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 серпня 2019 року у справі N? 922/2821/18);
-                   ухвалюючи оскаржене додаткове рішення, суд першої інстанції порушив норм процесуального права, досліджуючи надані представником ДП «НТК «Імпульс» докази у вигляді розрахунку понесених витрат на професійну правничу допомогу, договору про надання правової допомоги від 5 травня 2022 року, укладеного ДП НТК «Імпульс» із Адвокатським бюро «Максима Пустового», та додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 4 травня 2022 року, договору про надання правової допомоги від 1 червня 2022 року, укладеного ДП НТК «Імпульс» із адвокатом Пустовим М. В., та додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 1 червня 2022 року, а також актів прийняття/надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги і платіжних інструкцій (квитанцій);
-                   суд першої інстанції не оцінив виявлені розбіжності між договором про надання правової допомоги від 5 травня 2022 року, укладеним ДП «НТК «Імпульс» із Адвокатським бюро «Максима Пустового» та додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги від 4 травня 2022 року (розбіжність у даті укладення основного договору), в абзаці другому якої зазначено, що вона укладена до договору про надання правової допомоги від 8 травня 2020 року (ще одна розбіжність у відповідній даті);
-                   договір про надання правової допомоги від 1 червня 2022 року та додаткова угода № 1 до нього не відображені у платіжних інструкціях (дорученнях), долучених представником ДП НТК «Імпульс» до заяви від 29 вересня 2023 року про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат; до цієї заяви відповідач не додав рахунки, які зазначені у відповідних платіжних інструкціях (дорученнях);
-                   згідно з актами приймання/надання правової допомоги її вартість становить 92 600,00 грн, а згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) є меншою - 91 100,00 грн; 
-                   вартість оплати наданих послуг, зазначена у тих актах, становить 455 456,51 грн, що більш як у п`ять разів перевищує заявлену до відшкодування суму витрат, а зазначена у платіжних інструкціях (дорученнях) - 297 200,00 грн, що більш як у три рази перевищує суму, заявлену до відшкодування;
-                   вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою - п'ятою, дев'ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалене рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалене рішення (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591/18).
6.            30 квітня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржники мали: зазначити про наявність або відсутність у них електронного кабінету, додати копії банківських квитанцій про сплату кожним 11 березня 2024 року по 4 844,80 грн судового збору відповідно до кількості учасників справи та доплатити кожен по 5 079,20 грн судового збору.
7.            22 травня 2024 року скаржники подали до Верховного Суду клопотання про усунення недоліків. До клопотання додали довідки про відсутність у них електронного кабінету, копії банківських квитанцій про сплату кожним 11 березня 2024 року по 4 844,80 грн судового збору та платіжні інструкції про доплату кожним по 5 079,20 грн судового збору. Зазначені документи надали у такій кількості, що відповідає учасникам справи.
8.            Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
9.            Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У ній є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року, додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 6 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування державного акта на право постійного користування землею, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії.
2.     Витребувати з Яремчанського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 354/64/22.
3.     Надіслати іншим учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко