ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2024 року                                                                                      Справа № 924/177/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Василишин А.Р. 

секретар судового засідання Гладка Л.А. 
за участю представників сторін:
позивача: Прядун Р.В. 
відповідача:  Шаповал Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 ухвалене суддею Виноградовою В.В.  у справі № 924/177/24 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь", м. Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс", м. Тернопіль
про стягнення 2 345 850,00 грн

          Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" про стягнення 2 374 487,00 грн, з яких 2 345 850,00 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у період з 24.02.2022 по 24.05.2023 та 28 637,00 грн шкоди, заподіяної об`єкту оренди.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. у справі №924/177/24    позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь", м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс", м. Тернопіль про стягнення 2345850,00 грн задоволено.
В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" надіслало Господарському суду Хмельницької області заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30000 гривень. 
Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" від 11.04.2024 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (ухвалення додаткового рішення у справі) задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс", м.Тернопіль вул. Д.Лук`яновича, буд.1 (код 38487310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь", м. Хмельницький, вул. Сковороди, буд. 46 (код 14159796) 15000,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024    Товариство з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс"       звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить надати апелянту додатковий строк для подання доказів, а саме відповідей на Адвокатський запит за вих. №06/05-01 від 06.05.2024 р. та Адвокатський запит за вих. № 06/05-02 від 06.05.2024 р.. Поновити ТОВ «Іберсон Компонентс» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. Скасувати Рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Скасувати Додаткове Рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. та ухвалите нове, яким відмовити у задоволені заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Листом №924/177/24/3219/24 від 13 травня 2024 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №924/177/24 з Господарського суду Хмельницької області.
22.05.2024 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/177/24.
          Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від  27.05.2024 р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024       у справі №924/177/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 у справі №924/177/24. Зупинено дію рішення    Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024   у справі №924/177/24. Відмовлено Товариству   з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" у задоволенні клопотання про   надання додаткового строку для подання доказів, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.06.2024 р. о 15:00 год.
           29.05.2024р. в системі "Електронний суд" була сформована    заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь"    про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/177/24    - задоволено.
03.06.2024 р. на адресу апеляційного господарського суду від представника  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь"    надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Іберсон Компоненте» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. у справі №924/177/24 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області - без змін.  Відмовити ТОВ «Іберсон Компоненте» у приєднанні додаткових доказів у вигляді видаткових накладних та заохочувальних грамот, доданих до апеляційної скарги без належного обґрунтування та всупереч ст. 269 ГПК України. Долучити до матеріалів справи копії додаткових доказів, вказаних ТОВ «ТВП «Промінь» у додатках до відзиву на апеляційну скаргу.
19.06.2024 р. представником скаржника через систему «Електронний суд» до апеляційного господарського суду надано додаткові пояснення щодо тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" викладених у відзиві. 
Представник відповідача у судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті спору. Вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. у справі №924/177/24 прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити та скасувати додаткове Рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. та ухвалите нове, яким відмовити у задоволені заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Представник позивача у судовому засідання заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті спору. Вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. у справі №924/177/24 прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити рішення та додаткове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення  та додаткового рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції прийняв до уваги встановлені в судових рішеннях у справах №924/843/21, №924/746/22 обставини невиконання відповідачем обов`язку з повернення об`єкта оренди з вини орендаря, звернення відповідача до позивача з пропозицією щодо підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди 09.05.2023 та здійснення в результаті такого звернення фактичного приймання-передачі об`єкта лише 25.05.2023 свідчать про невжиття до цього часу відповідачем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди, недоведення наявності перешкод у вчасному поверненні такого об`єкта чи бездіяльності, ухилення орендаря від його прийняття, відповідно, підтверджує наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої ч.2 ст.785 ЦК України. З огляду на викладене у сукупності, перевіривши здійснені ТОВ "ТВП "Промінь" нарахування неустойки в сумі 2 345 850,00 грн за період з 24.02.2022 по 24.05.2023, суд вважає такі нарахування обґрунтованими.
У додатковому рішенні суд першої інстанції надавши оцінку наявним у справі доказам щодо розподілу витрат позивача на надання професійної правничої допомоги, враховуючи такі критерії як обґрунтованість, реальність та розумність їхнього розміру з урахуванням предмету та підстав позову (складності справи), обсягу наданих послуг, обсягу матеріалів у справі, кількості підготовлених адвокатом процесуальних документів, кількості засідань та тривалості розгляду справи, значення справи для сторін, дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення на його користь з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 15 000,00 гривні.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи  
В апеляційній скарзі  Товариство з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс"  вказує на те, що враховуючи заявлення позивачем нового періоду стягнення неустойки, преюдиція щодо вини орендаря у цій справі не може бути застосована і суд має розглянути та оцінити обставини неповернення майна відповідачем, визначити наявність чи відсутність його вини у цьому саме в заявлений період.
ТОВ «Іберсон Компонентс» до квітня 2022 року не вчиняло дій з повернення майна, оскільки оскаржувало в апеляційному порядку рішення, яким було встановлено факт неповернення майна в 2021 році. 
Після отримання відмови у суді апеляційної інстанції (у справі №924/843/21) ТОВ «Іберсон Компонентс» ще до розгляду касаційної скарги на цю відмову вчинило дії направлені на повернення майна, надіславши два листа у червні 2022 року із пропозицією підписати акт або зустрітись. 
Також, ТОВ «Іберсон Компонентс» прибуло на цю зустріч у липні 2022 року та зафіксувало факт відмови від підписання акту.
Той факт, що ТОВ «Іберсон Компонентс» пропонувало підписати акт «заднім числом» не може трактуватись як вчинення неналежних дій чи ухилення від повернення майна, адже підприємство намагалось захистити своє право та попередити повторне стягнення неустойки. Натомість, ТОВ «ТВП «Промінь» мало змогу запропонувати до підписання інший акт із актуальною датою, чого орендодавець, до слова, не зробив, продовжуючи чекати коли відповідач запропонує йому підходящий варіант.
Не досягнувши згоди з ТОВ «ТВП «Промінь» щодо дати акту, ТОВ «Іберсон Компонентс» подало позов про визнання зобов`язання припиненим у вересні 2022 р. 
Відтак, з огляду на наявність судового процесу між сторонами, ТОВ «Іберсон Компонентс» не вчиняло інших дій із повернення майна до часу його закінчення. 
Після розгляду справи апеляційною інстанцією (отримавши негативне рішення) ТОВ «Іберсон Компонентс» знову звернулось із пропозицією підписати акт актуальною датою, а також взяло участь у зустрічі 25.05.2023 р..
З викладеного вбачається, що орендар все ж таки вчиняв належні дії направлені на повернення майна. І у контексті описаних вище подій та їх перебігу, скаржник просить суд вважати такі дії послідовними та достатніми для висновку про намагання відповідачем повернути майно позивачу.
Також, апелянт просить суд врахувати і те, що відповідач ще 29.04.2021 р. звільнив приміщення від свого майна (ця обставина встановлена у справах №924/843/21 та №924/746/22) і після цієї дати не користувався цим майном (доказів зворотного у справі немає).
ТОВ «Іберсон Компонентс» направивши 09.05.2023 р. лист із пропозицією підписати акт актуальною датою (лист отриманий орендодавцем 12.05.2023 р.), вчинило всі належні дії зі свого боку.
Отже, направивши 09.05.2023 р. лист щодо повернення майна, відповідач вчинив достатні дії задля виконання обов`язку негайного повернення предмету найму, а тому проміжок часу від надсилання листа до фактичного повернення майна у визначений позивачем час не є простроченням.
Відтак, апелянт вважає, що вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та  відсутність у нього умислу (як, власне, і мотиву) на ухилення від повернення об`єкта оренди, дозволяють, висновувати про неможливість застосування до орендаря відповідальності у вигляді неустойки.
По суті, весь цей час, з 2021 року і до травня 2023 року сторони не могли домовитись щодо дати фактичного повернення майна і орендар намагався довести факт його повернення раніше (в різних судових процесах). Жодне ігнорування, ухилення, зловживання не були присутніми з боку ТОВ «Іберсон Компонентс», лише намагання довести свою позицію, що не може ставитись у провину останньому.
ТОВ «Іберсон Компонентс» намагалось довести факт повернення майна у 2021 році, з метою попередження стягнення надмірної неустойки, а ТОВ «ТВП «Промінь» доводило протилежне і наполягало на підписанні акту актуальною датою, щоб виключити перегляд справи № 924/843/21 за нововиявленими обставинами та стягнути додатково неустойку. 
Такий характер обставин та відносин між сторонам виключає можливість стверджувати однозначно про умисел та вину з боку ТОВ «Іберсон Компонентс» у неповерненні майна. 
Тож, суд першої інстанції, на нашу думку, невірно застосував преюдицію і не дослідив обставини, що входять до предмету доказування саме за спірний період.
Також, судом першої інстанції було задоволено заяву ТОВ «НВП «Промінь» та стягнуто з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Додаткове рішення не може існувати окремо від первісного (основного) рішення та у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.05.2023 у справі №910/17047/20, від 20.03.2024 у справі №910/12080/22, від 08.02.2024 у справі №295/3068/20
Тож, у разі скасування основного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову - додаткове рішення також підлягає скасуванню.

          Заперечуючи доводи апеляційної скарги  позивач вказує на те, що звертаючись до суду із апеляційною скаргою у даній справі №924/177/24 скаржник вдається до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та досліджених у справі доказів, оцінку яких здійснено судами (у тому числі, з урахуванням преюдиції). Наведене стосується аргументів скаржника стосовно хронології подій листування сторін щодо повернення приміщення та дати такого повернення. Однак, незгода скаржника з судовою оцінкою доказів не означає, що її взагалі не було здійснено. 
Господарський суд Хмельницької області, приймаючи 10.04.2024 року рішення у справі №924/177/24, цілком законно вважав доведеним факт того, що у спірний період прострочення відбулося виключно з вини самого Орендаря, який до травня 2023 року не вчиняв дій, які б свідчили про реальний намір повернути об`єкт оренди.
Позивач також, звертає увагу на те, що судами під час розгляду попередніх справ було встановлено, що із 24.06.2021 тривало прострочення ТОВ "Іберсон Компоненте" обов`язку повернути ТОВ «ТВП «Промінь» об`єкт оренди, а з 19 липня 2022 року на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому перебувало виконавче провадження 69445728 щодо зобов`язання ТОВ «Іберсон Компоненте» повернути об`єкт оренди по рішенню суду у справі №924/843/21. 
Лише після прийняття постанови апеляційним судом у справі №924/746/22, а саме 09 травня 2023 року, ТОВ «Іберсон Компоненте» направило ТОВ «ТВП «Промінь» лист, одержаний адресатом 12 травня 2023 року, у якому висловило намір повернути Об`єкт оренди та повідомило про готовність представників компанії прибути за місцем знаходження приміщення для його огляду. До листа був долучений акт приймання-передачі Об`єкта оренди, підписаний керівником ТОВ «Іберсон Компоненте» актуальною датою направлення листа 09 травня 2023 року. 
У листі від 09 травня 2023 року орендар сам висловив готовність прибути за місцезнаходженням об`єкта оренди у разі необхідності його огляду, про що просив повідомити не пізніше ніж за два робочі дні до дати такого огляду. 
Таким правом Орендодавець скористався, що відповідає умовам п. 8.1, 8.2. Договору та звичаям ділового обороту, оскільки під час повернення майна власник як заінтересована особа вправі переконатися у цілісності майна, відсутності істотних недоліків чи пошкоджень, а за наявності таких - відобразити їх в акті приймання-передачі для подальшого захисту своїх прав на відшкодування можливих збитків.
Саме тому TOB «ТВП «Промінь» у відповідь листом від 18 травня 2023 року, який був отриманий адресатом 23.05.2023 року, повідомило про готовність, як і раніше, прийняти Об`єкт оренди, для чого запросило представників ТОВ «Іберсон Компоненте» прибути за місцем знаходження Об`єкта оренди по вул. Сковороди, 46 у м. Хмельницький на 14.00 годину 25. 05. 2023 року. При цьому, дата та час огляду були попередньо узгоджені із представниками Сторін засобами телекомунікаційного зв`язку. 
25 травня 2024 року за участю представників сторін було проведено огляд частини нежитлового приміщення, яке було предметом оренди. Доступ до приміщення забезпечувався шляхом механічного зламу замка директором ТОВ «ТВП «Промінь» що підтверджується наявним у справі відеозаписом, який досліджувався судом. За результатами цього Сторонами складено акт огляду приміщення від 25.05.2023 року, в якому зафіксовано виявлені дефекти. Факт відеофіксації процесу огляду відображено в самому акті огляду. Цього ж дня 25 травня 2023 року директор ТОВ «ТВП «Промінь» зі свого боку підписав акт приймання-передачі приміщення до договору оренди №1 від 06.08.2018. Саме тому біля підпису орендодавця наявний напис щодо дати - 25.05.2023, а також про те, що перед прийняттям приміщення відбувався його огляд 25.05.2023, про що складено акт огляду приміщення.
Також, як правомірно встановлено судами, за змістом п. 8.1., 8.2. договору оренди № 1 від 06.08.2018, звільнення орендарем приміщення від свого майна передує його поверненню, в той час як повернення приміщення відбувається у спосіб, передбачений договором, а саме, після закінчення дії договору оренди, протягом п`яти днів з дня отримання вимоги орендодавця. А тому, з огляду на період фактичного повернення майна на виконання приписів закону, судового рішення та умов договору, вважаємо цілком законним і обґрунтованим стягнення із ТОВ «Іберсон Компоненте» неустойки за весь час прострочення.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
06.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Промінь" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" (орендар) укладено договір оренди №1 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає орендареві за плату на певний строк у користування частину нежитлового приміщення у нерухомому майні для здійснення господарської діяльності. У користування за договором передається індивідуально визначене майно, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (не споживча річ). 
Об`єктом оренди є частина нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв.м, розміщене на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м.Хмельницький, вул. Сковороди, 46 (п.1.2 договору).
Об`єкт оренди надається орендареві з метою здійснення господарської діяльності (п. 2.1 договору).
У п. 1.5 договору зазначено, що на момент передачі в оренду об`єкт оренди придатний до експлуатації за п. 2 договору.
За змістом п. 3.3 договору сторони обумовлюють, що об`єкт оренди передаватиметься орендарю у стані, придатному для використання відповідно меті оренди.
Підписання акту приймання-передачі свідчить про фактичну передачу об`єкту оренди в оренду (п. 3.4 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору він вступає в дію з 06.08.2018. Строк договору обчислюється з моменту вступу його в дію та становить 24 місяці. Договір припиняється з моменту повернення орендарем об`єкту оренди орендодавцеві та підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі об`єкту оренди.
Згідно з п. 5.1 договору орендна плата за користування об`єктом оренди за місяць оренди складає 78 195 гривні. 
Орендна плата нараховується починаючи з 27.08.2018 і нараховується по дату фактичного повернення об`єкту оренди від орендаря орендодавцеві. Орендна плата сплачується на підставі рахунків орендодавця в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5-го числа місяця, за який проводиться розрахунок (п. 5.2 договору).
За умовами п. 6.2 договору орендодавець має право одержати після закінчення терміну дії або при розірванні цього договору зданий в користування об`єкт оренди у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, а також з урахуванням невідокремлюваних покращень, здійснених орендарем на протязі дії даного договору; достроково розірвати цей договір, письмово попередивши орендаря не пізніше, ніж за три місяці, але не раніше, ніж за шість місяців з моменту підписання цього договору.
Орендар зобов`язаний, серед іншого, у разі припинення договору оренди повернути орендодавцеві об`єкт оренди в тому ж стані, в якому він був переданий в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу (п. 7.1 договору).
У розділі 8 договору містяться положення про те, що після закінчення терміну дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом приймання - передачі, на протязі 5-ти днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця щодо повернення об`єкту оренди (п. 8.1 договору).
До настання терміну за п. 8.1 даного договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди від свого майна та підготувати його до передачі, орендодавцю (п. 8.2 договору).
Об`єкт оренди повинен бути переданий орендодавцю у тому ж стані, в якому він був отриманий орендарем, з урахуванням невідокремлюваних покращень, здійсненних орендарем, та нормального зносу на протязі дії даного договору (п. 8.3 договору).
Відповідно до акту прийому-передачі від 09.08.2018, підписаного представниками сторін договору та скріпленого відтисками печаток сторін, позивач (орендодавець) передав, а відповідач (орендар) прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв.м, що розташоване на 1-му поверсі будівлі та знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46. У п. п. 2, 3 акту сторони підтвердили, що на момент передачі об`єкт перебуває в справному стані і є придатним для використання його за призначенням; орендар підтверджує, що не має жодних претензій щодо технічного стану переданого йому об`єкту.
Вищезазначені обставини встановлені також у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21, залишеному без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 (ухвалою Верховного Суду від 08.08.2022 у відкритті касаційного провадження відмовлено), яким задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" до товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" про стягнення коштів та зобов`язання повернення об`єкту оренди. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" 78195 грн основної заборгованості, 258463,52 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31278,00 грн неустойки (штрафу), 11447,82 грн пені, 5269,75 грн інфляційних втрат та 5769,81 грн судового збору. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди №1 від 06.08.2018 - частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46, за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.
У вищенаведеному рішенні суд, зокрема встановив, що датою припинення дії договору оренди №1 від 06.08.2018 є 01.06.2021 у зв`язку із його розірванням та з огляду на направлення відповідачу вимоги №1 від 17.06.2021 про повернення за актом прийому-передачі об`єкта оренди, яка отримана відповідачем 18.06.2021, ТОВ "Іберсон Компонентс" до 23.06.2021 було зобов`язане повернути орендоване майно згідно договору оренди. Однак відсутність акту прийому-передачі майна між сторонами договору свідчить про невиконання обов`язку щодо повернення майна.
Також суд зазначив, що відсутність належних доказів повернення майна підтверджує про обґрунтованість вимог щодо його повернення і стягнення неустойки за невиконання обов`язку щодо вказаного повернення. При цьому період нарахування неустойки, зазначений в позові (з 24.06.2021 прострочення обов`язку по поверненню майна по 13.08.2021 день подання позову) є правильним, оскільки здійснений за період прострочення виконання обов`язку (щодо повернення майна).
11.05.2022 на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21, зокрема про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" об`єкт оренди, видано відповідний наказ.
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" від 07.07.2022 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19.07.2022 відкрито виконавче провадження №69445728 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 11.05.2022 у справі №924/843/21 про зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" об`єкт оренди.
12.09.2022 виконавче провадження №69445728 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 11.05.2022 у справі №924/843/21 прийнято державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (постанова від 12.09.2022).
25.11.2022 державним виконавцем виставлено ТОВ "Іберсон Компонентс" вимогу про повернення орендованого майна.
29.11.2022 державним виконавцем складено акт, в якому зафіксовано невиконання вимоги  державного виконавця від 25.11.2022 та те, що приміщення зачинене, доступу стягувача до приміщення немає, рішення суду не виконане.
У подальшому рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 у справі №924/746/22, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 та постановою Верховного Суду від 19.07.2023, відмовлено у первісному позові ТОВ "Іберсон Компонентс" до ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" про визнання припиненим 19 червня 2021 року зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" частини нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв.м, розміщене на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за договором оренди від 06 серпня 2018 р. у зв`язку із поверненням цього приміщення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" 19 червня 2021 року; визнання укладеним Акта приймання-передачі майна до Договору оренди від 06 серпня 2018 р. № 1 між ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс". Зустрічний позов ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" до ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення 1028477,94 грн задоволено, стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" 1001219,00 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 12652,59 грн пені, 14606,35 грн інфляційних втрат та 15427,17 грн судового збору.
У межах розгляду цієї справи також встановлено факт укладення між ТОВ "ТВП "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс" договору оренди №1 від 06.08.2018 зі строком оренди приміщення на 24 місяці, поновлення договору на новий строк. Зазначено про виконання ТОВ "Іберсон Компонентс" рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №924/843/21 в частині сплати 390423,90 грн та про відсутність доказів повернення орендарем орендодавцю об`єкту оренди за договором №1 від 06.08.2018 відповідно до вимог ст. 795 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору за актом прийому-передачі. Акт від 29.04.2021 не є свідченням повернення приміщення - об`єкта оренди, а свідчить лише про звільнення його від майна відповідача, що має передувати його поверненню. Зазначено, що ТОВ "Іберсон Компонентс" з метою створення уявлення про намір повернути приміщення неодноразово направляло ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" проекти актів приймання-передачі із внесенням відомостей. З урахуванням обставин суд дійшов висновку, що об`єкт оренди за договором оренди №1 від 06.08.2018 - частина нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46, всупереч рішенню суду у справі №924/843/21, яке набрало законної сили, залишається неповернутим за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.
Також суд зазначив про недоведення належними доказами факту повернення ТОВ "Іберсон Компонентс" ключів від об`єкта оренди для ТОВ "ТВП "Промінь" за квитанцією про поштове відправлення 2900901439301 від 03.06.2021 та рекомендованим повідомленням про вручення.
Суд в результаті судового розгляду справи встановив факт неповернення об`єкта оренди за договором оренди від 06.08.2018 №1 за заявлений у позові період з 14.08.2021 по 23.02.2022 виключно з вини самого орендаря (ТОВ "Іберсон Компонентс") та зробив висновок, що із 24.06.2021 триває прострочення ТОВ "Іберсон Компонентс" його зобов`язання із повернення об`єкта оренди, що є підставою для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення згідно із ч. 2 ст. 785 ЦК України у період з 14.08.2021 по 23.02.2022 у розмірі 1001219 гривень.
У матеріали справи надано лист ТОВ "Іберсон Компонентс" (від 09.05.2023), в якому останнє повідомило ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" про надіслання на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 у справі №924/843/21 підписаного з його боку акта приймання-передачі частини нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46. Просило підписати відповідний акт. Зазначило, що за необхідності огляду об`єкта оренди з боку ТОВ ТВП "Промінь" представники ТОВ "Іберсон Компонентс" готові прибути за місцезнаходженням об`єкта оренди для його огляду. Також у листі просило врахувати, що звільнило об`єкт оренди до 01.06.2021 та готове було передати його; повідомило про направлення ключів від об`єкта 03.01.2021 на адресу ТОВ ТВП "Промінь".
У матеріали справи надано копії конверта, накладної відділення поштового зв`язку від 09.05.2023, опису вкладення до листа та відомостей щодо відстеження поштового відправлення (вручено 12.05.2023).
У відповідь ТОВ ТВП "Промінь" (лист від 18.05.2023) повідомило про готовність прийняти об`єкт оренди та про бажання відповідно до п.8.3 договору оренди оглянути приміщення перед його прийняттям. Просило направити повноважного представника 25.05.2023 за місцезнаходженням об`єкту оренди.
Відповідно до наявних у матеріалах справи копій опису вкладення до листа, фіскального чека та накладної відділення поштового зв`язку від 18.05.2023 і даних щодо відстеження поштового відправлення вищенаведений лист ТОВ ТВП "Промінь" вручено відповідачу 23.05.2023.
Згідно з актом огляду приміщення від 25.05.2023 за участю представників сторін було проведено огляд частини нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46, за результатами якого встановлено дефекти: пошкоджено плитку розміром 30 см х 30 см у кількості 106 штук; пошкоджено плити підвісної стелі 60 см х 60 см у кількості 14 штук; наявні отвори в стінах від будівельних кріплень орієнтовною площею (загальною) до 2 кв.м; вмонтована труба (цинкована) в зовнішній стіні (приклади зафіксовано на фото).
Як зазначено в акті, інших дефектів, пошкоджень приміщення не встановлено. Інших претензій до технічного стану приміщення у орендодавця до орендаря немає. Огляд приміщення фіксувався на відеозапис представником орендодавця.
Акт огляду приміщення містить підписи представників сторін, відтиск печатки ТОВ ТВП "Промінь".
Сторонами підписано та скріплено відтисками печаток акт приймання-передачі від 09.05.2023 до договору оренди №1 від 06.08.2018, згідно з яким до умов договору орендар повернув (передав), а орендодавець прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46.
Біля підпису орендодавця наявний напис щодо дати - 25.05.2023, а також про те, що перед прийняттям приміщення відбувався його огляд 25.05.2023, про що складено акт огляду приміщення. 
ТОВ ТВП "Промінь" звернулось до державного виконавця із заявою від 29.05.2023 про повне виконання судового рішення, в якій повідомило про те, що ТОВ "Іберсон Компонентс" 25.05.2023 у повному обсязі виконав рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21, повернувши орендоване приміщення згідно з актом приймання-передачі.
Постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.06.2023 виконавче провадження №69445728 з виконання виконавчого документу від 11.05.2022 про зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ ТВП "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди №1 від 06.08.2018 - частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46, за актом прийому-передачі згідно з умовами договору закінчено.
Такі ж відомості містять й у наявній у матеріалах справи інформації про виконавче провадження №69445728.
Позивач звернувся до відповідача із претензією щодо добровільної сплати неустойки (від 15.09.2023) у період з 24.02.2022 по 24.05.2023, який не охоплюється рішеннями Господарського суду Хмельницької області у справах №924/843/21 та №924/746/22, на суму 2345850 грн, одночасно зазначивши про бажання врегулювати спір мирним шляхом (фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 13.09.2023, відомості про вручення поштового відправлення 26.09.2023, роздруківка листа електронної пошти від 15.09.2023 про направлення претензії).
У матеріали справи відповідачем надано заяви свідків ОСОБА_1 (менеджер (управитель) зі збуту ТОВ "Іберсон Компонентс"), ОСОБА_2 (бухгалтер ТОВ "Іберсон Компонентс"), ОСОБА_3 (з 05.08.2019 - менеджер (управитель) зі збуту ТОВ "Іберсон Компонентс", з 01.02.2022 - керівник підрозділу "Хмельницький" ТОВ "Іберсон Компонентс") від 04.10.2022 щодо обставин зустрічі з представниками ТОВ ТВП "Промінь" 07.07.2022 за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46, зокрема, відмови представників ТОВ ТВП "Промінь" від підписання акту приймання-передачі приміщення за договором №1 від 06.08.2018 без пояснення причини, із фіксуванням факту відмови відеозаписом та посвідченням на одному з примірників акту; заяви свідка ОСОБА_3 від 22.12.2022 щодо, зокрема обставин виїзду ТОВ "Іберсон Компонентс" з приміщення 29.04.2021 та доступу представників ТОВ ТВП "Промінь" до приміщення після цієї дати.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
          Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом, зокрема, сплату неустойки.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

          5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 06.08.2018 між ТОВ "Іберсон Компонентс" та ТОВ "ТВП "Промінь" було укладено договір оренди №1, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у строкове платне користування об`єкт оренди - частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв.м, розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46.
          Правовідносини сторін за договором оренди №1 від 06.08.2018, зокрема щодо строку його дії та обставин повернення орендованого майна неодноразово були предметом судового розгляду.
Так, у межах розгляду справи №924/843/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" про стягнення коштів та зобов`язання повернення об`єкту оренди у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021, залишеному без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022, встановлено, зокрема факт укладення договору оренди №1 від 06.08.2018, дату припинення його дії - 01.06.2021 у зв`язку із його розірванням, наявність обов`язку ТОВ "Іберсон Компонентс", враховуючи умови п.8.1 договору, повернути орендоване майно до 23.06.2021 та його невиконання. Серед іншого, суд у справі №924/843/21 вказав, що відсутність акту прийому-передачі майна між сторонами договору свідчить про невиконання обов`язку щодо повернення майна; при цьому наявний акт від 29.04.2021 не є свідченням повернення приміщення орендодавцю - ТОВ "ТВП "Промінь", а свідчить про звільнення його від майна ТОВ "Іберсон Компонентс".
Як наслідок, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21 зобов`язано ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди №1 від 06.08.2018 за актом прийому-передачі згідно із умовами договору, а також стягнуто із ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь", зокрема, неустойку, передбачену ч. 2 ст. 785 ЦК України за неповернення приміщення, за період з 24.06.2021 по 13.08.2021. 
          Отже, з огляду на наведене, обставини невиконання обов`язку ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "ТВП "Промінь" орендованого майна 29.04.2021 вже були встановлені судом при розгляді справи №924/843/21.
На зазначене звернули увагу й суди при розгляді справи №924/746/22 за первісним позовом ТОВ "Іберсон Компонентс" до ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" про визнання припиненим 19.06.2021 зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" орендованого приміщення, визнання укладеним акта приймання-передачі майна до договору оренди та за зустрічним позовом ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" до ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення 1001219,00 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 12652,59 грн пені, 14606,35 грн інфляційних втрат та 15427,17 грн судового збору.
Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 у справі №924/746/22, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 та постановою Верховного Суду від 19.07.2023, відмовлено у первісному позові ТОВ "Іберсон Компонентс" до ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь". Зустрічний позов ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" до ТОВ "Іберсон Компонентс" задоволено, стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь", зокрема 1001219,00 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди. 
У вищенаведеному рішенні суд встановив, що в частині зобов`язання повернути приміщення рішення суду у справі №924/843/21 не було виконане, оскільки приміщення так і не було повернуто за актом прийому-передачі згідно з умовами договору, з огляду на що дійшов висновку, що із 24.06.2021 триває прострочення ТОВ "Іберсон Компонентс" його зобов`язання із повернення об`єкта оренди та наявні підстави для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення згідно із ч. 2 ст. 785 ЦК України у період з 14.08.2021 по 23.02.2022 у сумі 1 001 219 гривень. Судом встановлено факт неповернення об`єкта оренди за договором оренди від 06.08.2018 №1 за заявлений у позові період з 14.08.2021 по 23.02.2022, виключно з вини самого орендаря (ТОВ "Іберсон Компонентс").
Скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що преюдиційність раніше встановлених обставин застосована судом помилково, оскільки у цій справі вина орендаря має бути встановлена саме у заявлений спірний період і суд має розглянути та оцінити обставини  неповернення майна  відповідачем .
На вказаний довід суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно, якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. 
Згідно з правовим висновком, що міститься у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №917/1345/17, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. 
Твердження апелянта є хибними, враховуючи, у що судових рішеннях у справах №924/843/21, №924/746/22, які набрали законної сили, встановлено невиконання відповідачем обов`язку з повернення орендованого майна після припинення дії договору оренди, що і мало наслідки у вигляді стягнення неустойки, встановленої нормами ч.2 ст.785 ЦК України за загальний період з 24.06.2021 по 23.02.2022. Ці обставини мають преюдиційне значення для розгляду справи №924/177/24, оскільки стосуються виконання одного і того ж господарського зобов`язання, і одних і тих самих учасників цього зобов`язання, а відтак не потребують доказування.
Оскільки позов у справі №924/177/24 подано з підстав невиконання зобов`язання, обов`язковість якого встановлено в інших судових рішеннях, аргументи апелянта у цій частині є непереконливими.
З огляду на зазначене суд першої інстанції надав правильну юридичну оцінку заявам свідків  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оцінка яким вже надавалась під час вирішення справи №924/746/22, оскільки ст. 87 ГПК України встановлює, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.
Враховуючи, що суди при розгляді спорів не можуть ставити під сумнів обставини, встановлені  рішеннями судів, які набрали законної сили, надавати цим рішенням правої оцінки та перевіряти їх правильність, суд відхиляє посилання скаржника на те, що  суд першої інстанції  помилково застосував правила про преюдиційність обставин невиконання орендарем обов`язку з повернення приміщення, наданого в оренду. 
Щодо вини орендаря у неповерненні об`єкта оренди саме у визначений у позові наступний період часу, апеляційний суд встановив, що апелянтом не надано доказів, за оцінки яких, враховуючи  правила ст. 79 ГПК України щодо вірогідності, апеляційний суд міг би достовірно встановити, що апелянт мав намір повернути об`єкт оренди власнику і вчинив необхідні і достатні юридично значимі дії для виконання цього обов`язку у період з 24.06.2021 по 23.02.2022.
Такий висновок випливає також з наступного.
Як убачається зі змісту позовних вимог, позивач у зв`язку з подальшим невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення орендованого за договором приміщення просив стягнути з відповідача неустойку в розмірі 2 345 850,00 грн за період з 24.02.2022 по 24.05.2023 в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України.
Верховний Суд у постанові від 19.07.2023 у справі №924/746/22 зазначив, що невиконання наймачем передбаченого частиною 1 статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Неустойка за частиною 2 статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.
До предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані з невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які би перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.
Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України.
Аналогічна за змістом правова позиція наведена, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.
З матеріалів справи слідує, що на виконання судових рішень у справі №924/843/21 ТОВ "Іберсон Компонентс" листом від 09.05.2023 направило ТОВ "Торговельно-виробниче підприємство "Промінь" підписаний в односторонньому порядку акт приймання-передачі орендованого за договором приміщення від 09.05.2023, зазначивши про готовність його представників прибути за місцезнаходженням об`єкта оренди для його огляду. 
У відповідь ТОВ ТВП "Промінь" повідомило про готовність прийняти об`єкт оренди та з огляду на п. 8.3 договору оренди висловило побажання перед прийняттям приміщення оглянути його, просило направити повноважного представника відповідача 25.05.2023 за місцезнаходженням об`єкту оренди.
25.05.2023 сторонами складено акт огляду приміщення, відповідно до якого представниками сторін проведено огляд частини нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46. В акті зафіксовано виявлені під час огляду приміщення дефекти та зазначено, що інших претензій до технічного стану приміщення у орендодавця до орендаря немає.
При цьому представниками сторін підписано та скріплено відтисками печаток сторін акт приймання-передачі від 09.05.2023 до договору оренди №1 від 06.08.2018, згідно з яким відповідно до умов договору орендар повернув (передав), а орендодавець прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 м.кв., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46. Підпис представника позивача датований 25.05.2023 та містить помітку про те, що перед прийняттям приміщення відбувався його огляд 25.05.2023, про що складено акт огляду приміщення. 
Оцінюючи обставини повернення відповідачем орендованого за договором приміщення позивачу, суди враховують, що відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього  моменту договір найму припиняється.
Тобто законодавець передбачив загальне правило, за яким визначається як початок, так і припинення договірних правовідносин з оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини). Фактом початку та, відповідно, припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря, якщо сторони у договорі не установили інший момент відліку строку.
У п. п. 7.1, 8.1, 8.2 договору оренди сторони передбачили, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди в тому ж стані, в якому він був переданий в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу. Після закінчення терміну дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом прийому-передачі на протязі 5 днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця щодо повернення об`єкту оренди. До настання терміну за п. 8.1 договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди від свого майна та підготувати його до передачі орендодавцю.
У п. 4.2 договору міститься окрема умова про те, що договір припиняється з моменту повернення орендарем об`єкту оренди орендодавцеві та підписання обома сторонами відповідного акту приймання - передачі об`єкту оренди.
Таким чином, аналіз наведених умов договору оренди та фактичних обставин справи щодо здійснення сторонами огляду приміщення 25.05.2023 перед підписанням акту про повернення майна дає підстави для висновку про те, що реальне передання відповідачем позивачу та прийняття позивачем об`єкта оренди відбулось 25.05.2023, оскільки, як зазначено у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 №924/746/22, розмежування фактичного і юридичного повернення майна є невиправданим, суперечить вимогам закону та укладеному між сторонами договору. 
У матеріалах справи відсутні докази того, що об`єкт оренди за договором №1 від 06.08.2018 був повернутий орендарем орендодавцю відповідно до вимог ст. 795 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору до 25.05.2023.
Виконання відповідачем передбаченого договором оренди обов`язку з повернення орендованого приміщення, у тому числі за рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021 у справі №924/843/21, підтверджено позивачем й у поданій до органу ДВС заяві про закінчення виконавчого провадження №69445728.
При цьому законодавцем у ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.
Однак, беручи до уваги встановлені в судових рішеннях у справах №924/843/21, №924/746/22 обставини невиконання відповідачем обов`язку з повернення об`єкта оренди з вини орендаря, подальші дії відповідача, звернення до позивача з пропозицією щодо підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди 09.05.2023, здійснення в результаті такого звернення фактичного приймання-передачі об`єкта  25.05.2023,  свідчать про невжиття до цього часу відповідачем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди. Одночасно з цим недоведення наявності перешкод у вчасному поверненні такого об`єкта чи бездіяльності, ухилення орендаря від його прийняття, відповідно, підтверджує наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України.
З огляду на викладене у сукупності, перевіривши здійснені ТОВ "ТВП "Промінь" нарахування неустойки в сумі 2 345 850,00 грн за період з 24.02.2022 по 24.05.2023, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі нарахування є обґрунтованими.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи надані у матеріали справи докази в їх сукупності та враховуючи положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення неустойки в сумі 2 345 850,00 грн за прострочення  повернення об`єкта оренди за договором від 06.08.2018 №1 - частини нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв.м, розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46, підлягають задоволенню.
З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі, при цьому, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. у справі №924/177/24 колегія суддів  зазначає наступне.  
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При поданні позову позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу становить 30000,00 грн, які також просить стягнути з відповідача у заяві від 11.04.2024.
у підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 28.12.2023, укладеного між адвокатом Прядуном Р.В. (Адвокат) та позивачем (Клієнт) (далі - договір), згідно з п. 1 якого Адвокат надаватиме Клієнту правову допомогу у справі про відшкодування шкоди та стягнення неустойки із ТОВ "Іберсон Компонентс" на всіх стадіях процесу.
Пунктом п.4 договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар у відповідності до цього договору та додаткових угод.
У питанні оплати роботи Адвоката та результатів надання правової допомоги за цим договором Сторони погодили наступне: Адвокат не дає заяв про вірогідність успішного виконання доручення Клієнта та у жодному разі не гарантує стовідсоткового досягнення бажаного для Клієнта результату. Недосягнення бажаного для Клієнта результату виконання доручення, як і розірвання договору Клієнтом в односторонньому порядку, договору не є показником незадовільної роботи адвоката і саме по собі не свідчить про невиконання чи неналежне виконання Адвокатом доручення Клієнта. Клієнт усвідомлює, що погоджений Сторонами гонорар є формою винагороди Адвоката за здійснення правової допомоги Клієнту згідно цього договору. Внесенням гонорару він не "купує" бажаний для себе результат, а оплачує роботу Адвоката, тобто час, який приділяє Адвокат виконанню доручення (п. п. 6.1-6.3 договору).
Згідно з п. 6.4 договору розмір та порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються додатковою угодою.
Уся сума гонорару має бути сплачена в день підписання договору, якщо інше не, передбачено додатковою угодою (п. 6.5 договору).
На виконання договору про надання правової допомоги від 28.12.2023 його сторони у додатковому договорі від 28.12.2023 погодили, що Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар в сумі 30000 гривень за підготовку до участі в справі та представництво в суді першої інстанції (п. 1 додаткового договору).
У п. 2 додаткового договору сторони підтверджують, що гонорар узгоджений ними у розумних межах, із врахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших конкретних обставини.
Розмір гонорару є фіксованим та може бути змінений лише за взаємною домовленістю (п. 3 додаткового договору).
Згідно з п. 7 додаткового договору у цілях відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідно до процесуального законодавства Сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг.
У матеріалах справи міститься ордер серії ВХ1062187 від 06.02.2024 на надання адвокатом Прядуном Р.В. позивачу правової допомоги в Господарському суді Хмельницької області на підставі договору від 28.12.2023. 
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 10.04.2024 на виконання договору про надання правової допомоги від 28.12.2023 у справі 924/177/24 Адвокат надав, а Клієнт отримав правову допомогу:
1.1. Дослідження правової проблеми Клієнта, вивчення та аналіз законодавства, яке регулює відповідні правовідносини, аналіз судової практики у подібних правовідносинах за схожих обставин справи, надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з метою узгодження правової позиції по справі - 3 години;
1.2. Підготовка позовної заяви, що включає зібрання та оформлення доказів - 6 годин;
1.3. Підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, що включає ознайомлення із процесуальними заявами по суті справи та іншими заявами та клопотаннями іншої сторони в процесі, поданими в ході судового розгляду, дослідження судової практики, на яку посилається інша сторона в процесі - 4 години;
1.4. Підготовка пояснень щодо розміру позовних вимог - 1 година;
1.5. Підготовка процесуальних клопотань у справі (про відмову у допиті свідків; про уточнення питань для судової експертизи; про залишення без розгляду частини позовних вимог) - 2 години;
1.6. Ознайомлення з матеріалами справи в суді - 1 година;
1.7. Представництво Клієнта у суді першої інстанції - 4 судових засідання, загальною тривалістю орієнтовно 4 години.
В акті сторони погодили, що загальний розмір фіксованого гонорару за надання професійної правничої допомоги становить 30000 гривень; узгоджена Сторонами сума гонорару має бути сплачена протягом тридцяти днів з дня підписання цього акта приймання-передачі; підписанням даного акта Сторони підтверджують, що Адвокат надав Клієнту звіт про надану правову допомогу.
Так, здійснюючи оцінку витрат позивача на професійну правничу допомогу, судом першої інстанції було зауважено, що згідно договору від 28.12.2023, додатковим договором від 28.12.2023 до договору, актом приймання-передачі наданих послуг від 10.04.2024 позивачу були надані послуги на фіксовану суму 30000,00 грн, до яких увійшли; дослідження правової проблеми Клієнта, вивчення та аналіз законодавства, яке регулює відповідні правовідносини, аналіз судової практики у подібних правовідносинах за схожих обставин справи, надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з метою узгодження правової позиції по справі; підготовка позовної заяви, що включає зібрання та оформлення доказів; підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, що включає ознайомлення із процесуальними заявами по суті справи та іншими заявами та клопотаннями іншої сторони в процесі, поданими в ході судового розгляду, дослідження судової практики, на яку посилається інша сторона в процесі; підготовка пояснень щодо розміру позовних вимог; підготовка процесуальних клопотань у справі (про відмову у допиті свідків; про уточнення питань для судової експертизи; про залишення без розгляду частини позовних вимог); ознайомлення з матеріалами справи в суді; представництво Клієнта у суді першої інстанції.
Матеріалами справи підтверджується надання позивачу адвокатом Прядуном Р.В. послуг, зазначених в акті приймання-передачі від 10.04.2024. Зокрема, останнім було підписано та подану позовну заяву з додатками у справі №924/177/24, заяву про надання пояснень від 04.03.2024, відповідь на відзив від 07.03.2024, клопотання про відмову у долученні доказів та виклик свідків від 07.03.2024, заяву про уточнення питань для судової експертизи від 12.03.2024, клопотання про долучення доказу від 19.03.2024, заяву про залишення без розгляду частини вимог від 26.03.2024, заяву про ознайомлення зі справою від 28.03.2024, взято участь в засіданнях на стадії підготовчого провадження (3 засідання) та в 1 судовому засіданні з розгляду справи по суті.
Разом з тим, суд першої інстанції вірно вказав на те, що справа №924/177/24 не є складною та не потребує вивчення великої кількості документів, судової практики чи застосування значного обсягу законодавства , враховуючи наявність судових рішень у спорах між тими ж самими сторонами у подібних правовідносинах (стягнення неустойки відповідно до ст. 785 ЦК України за окремі періоди), якими, серед іншого, обґрунтовані позовні вимоги і у цій справі.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи обґрунтованість, реальність та розумність надання професійної правничої допомоги з урахуванням предмету та підстав позову (складності справи), обсягу наданих послуг, обсягу матеріалів у справі, кількості підготовлених адвокатом процесуальних документів, кількості засідань та тривалості розгляду справи, значення справи для сторін, наявні підстави для часткового задоволення заяви позивача та стягнення на його користь з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 15 000,00 гривні.
Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявників, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р. 

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.        
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 та додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 р.                                                                      
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику Європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційних скарг, а також не встановивши в рішення та додатковому рішення суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення та додаткового рішення. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення та додаткового рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення господарського суду - без змін.                                                                      
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянтів  згідно    ст.129 ГПК.                                                                                                                               
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд             
                              
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.04.2024 р. та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2024 у справі №924/177/24 - залишити без задоволення, рішення та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому  статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/177/24 повернути  Господарському суду Хмельницької області.
Повний текст постанови складений "28" червня 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.