П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
22 квітня 2024 року                                                                                    м. Київ
 
Справа № 359/11229/23
Провадження: № 33/824/1571/2024
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, винесену під головуванням судді Ткаченко Д.В.,
про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погодившись із таким судовим рішенням, 20 лютого 2024 року  ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 про причини зупинки та не здійснювали запис подій за допомогою наявних портативних відеореєстраторів. Щодо проведеного огляду зазначив, що газоаналізатор, за допомогою якого проводився огляд, не був відкалібрований у відповідності до вимог Інструкції, а саме на протязі останніх шести місяців. Окрім того, вважав, що огляд не міг проводиться за допомогою газоаналізатора, оскільки він показує вміст алкоголю в повітрі, що видихається, а не в крові. При цьому, для встановлення стану сп`яніння повинно було бути здійснено лабораторне дослідження, однак лікар Нікуровська Л. М. відмовилась від відібрання у нього зразків крові. Після проведеного огляду він звернувся до іншого закладу охорони здоров`я, для того, щоб здати кров, однак, після невдалих спроб, повернувся до КНП «ББЛІЛ», де було здійснено забір крові, необхідний для направлення на дослідження, за результатами якого метиловий, етиловий, спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий та їх ізомери не виявлені.
ОСОБА_1 також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що повний текст постанови він отримав лише 13 лютого 2023 року. 
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав. 
З метою доступу до правосуддя, суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постановирайонного суду пропущений скаржником з поважних причин.
За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Корж М. П. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Коржп М. П., дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд першої інстанції посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2023 року, висновку № 568 від 05.11.2023 року, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 09.11.2023 року, тесті №940 приладу «Драгер» Alcotest 6820 від 05.11.2023 року.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до абз. 1 п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, виходячи з положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водіїв на стан сп`яніння має проводитись поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Лише у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно зі ст 31 Закону України «Про Національну поліцію» один із превентивних заходів, що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відео фіксацію, визначається Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року. До таких віднесено автомобільну систему технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису, безпілотний літальний апарат та відеореєстратор (нагрудна боді-камера).
При перевірці доводів скаржника щодо порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 в ході апеляційного перегляду справи встановлено наступне.
Із переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису убачається, що на вказаному відеозаписі зафіксовано лише рух автомобіля ВАЗ 21043, а потім продовжується з того моменту як ОСОБА_1 везуть до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже такий, відеозапис виключає можливість встановити обставини, які стали підставою для пропозиції останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищенаведених положень закону, доходжу висновку, що долучений працівником поліції до матеріалів справи відеозапис не може бути належним доказом у справі, оскільки не можливо встановити обставини, за яких було зупинено ОСОБА_1 та що сталою підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Щодо доводів скаржника, про необхідність для встановлення стану сп`яніння здійснення лабораторного дослідження, необхідно зазначити наступне.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому «Порядок № 1103») та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція 1452/735»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння може бути визначений шляхом проходження відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, або за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.15 Розділу III Інструкції 1452/735, яка регламентує проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. При цьому, за правилами п.10 Розділу III Інструкції 1452/735, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Відповідно до п.16 Розділу III Інструкції 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Тобто, виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я встановлюється лікарем за результатами лабораторного дослідження зразків біологічного середовища особи.
Як убачається із матеріалів справи, факт перебування  ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння був констатований лікарем закладу охорони здоров`я за результатами візуального огляду особи  ОСОБА_1 та внаслідок проходження оглядудля визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу. Вказана обставина, підтверджується як копією акту медичного огляду, так і відеозаписом із нагрудної камери поліцейського. Відповідно до вказаного відеозапису, у закладі охорони здоров`я  ОСОБА_1 зазначив, що не погодився із оглядом проведеним працівниками поліції на місці зупинки за допомогою «Drager» та зазначив, що хоче аби у нього лікар взяв біологічні зразки, а саме кров. Працівник лікарні відповів, що це буде коштувати 1200 грн. ОСОБА_1 погодився. Однак, лікар почала проводити огляд за зовнішніми ознаками та лише за допомогою приладу «Drager». Відразу після огляду почала заповнювати формуляр висновку щодо результатів медичного огляду  ОСОБА_1 ,у якому констатувала факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, відібрання зразків біологічного середовища ОСОБА_1 для лабораторного дослідження їх результатів, як того вимагає Розділу III Інструкції 1452/735, лікар закладу охорони здоров`я не здійснила. Крім того, лікар зазначила, що зразки крові можна здати пізніше в іншому закладі. 
Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 05 листопада 2023 року о 18 годині 30 хвилин звернувся до КНП «Бориспільської БЛІЛ» для здійснення забору крові для проведення дослідження.
За результатами судово-токсикологічного дослідження крові у гр. ОСОБА_1 проведеного судово-медичним експертом-токсикологом відділення судово-медичної токсикології Київського обласного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий та їх ізомери не виявлені. 
Наведене у своїй сукупності свідчить про істотні порушення лікарем закладу охорони здоров`я вимог Інструкції 1452/735 в ході проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння і оформлення його результатів, у зв`язку із чим, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, за правилами п.22 Розділу III Інструкції 1452/735, слід вважати недійсним.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а відтак постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 рокузадовольнити. 
Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           Т. О. Невідома