ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року		Справа № 466/3600/24 пров. № А/857/21023/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,
при секретарі судового засідання – Коць Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 2 серпня 2024 року (суддя Єзерський Р.Б., м.Львів, повний текст складено 02 серпня 2024 року), -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі – РА, Міська рада відповідно) в якому просила скасувати постанови адміністративної комісії при РА від 21.09.2023 №23/2, 26.10.2023 №26/13 (далі – Постанова №№23/2, 26/1; адміністративна комісія відповідно) та закрити справи про адміністративні правопорушення.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 2 серпня 2024 року позов задоволено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.
В доводах апеляційної скарги вказує, що оскаржувані позивачем постанови були винесені адміністративною комісією на законних підставах, також позивач належним чином повідомлялася про місце, дату та час розгляду справ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проте з невідомих причин вона не з`явилася. 
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач не довів правомірність прийнятих ним Постанов №№23/2, 26/13 відповідно.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що головним спеціалістом Департаменту міської агломерації Міської ради ОСОБА_2 складено протокол від 31.08.2023 №87-3 відносно ОСОБА_1 , яка порушила вимоги пункту 20.1.8. «Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади» зі змінами та доповненнями, затверджених ухвалою Міської ради від 21.04.2011 №376 (далі – Правила благоустрою), тим самим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, згідно з вимогами статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), за те, що ОСОБА_1 не влаштувала відповідного місця для зливу каналізації, відходів за адресою: АДРЕСА_1 .
21.09.2023 адміністративною комісією винесено Постанову №23/2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
В подальшому, головним спеціалістом Департаменту міської агломерації Міської ради ОСОБА_2 складено протокол від 19.09.2023 №88-3 відносно ОСОБА_1 , яка порушила вимоги пункту 20.1.1. Правил благоустрою, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, згідно з вимогами статті 152 КУпАП., за те, що ОСОБА_1 не прибрала будівельні відходи з прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 .
26.10.2023 адміністративною комісією винесено Постанову №26/13 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не була ознайомлена з постановами про притягнення її до адміністративної відповідальності, підпис ОСОБА_1 на таких постановах відсутній..
Відповідно до статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП становлять наступні елементи: об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері громадського благоустрою; об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах; суб`єкт правопорушення - громадянин, громадянин-суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа;- суб`єктивна сторона правопорушення - вина у формі умислу або необережності.
Відповідно до частини першої статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152 КУпАП.
За змістом підпунктів 20.1.1, 20.1.8 пункту 20 Правил благоустрою самовільне скидання всіх видів відходів, грунту тощо у невідведених для цього місцях. До відповідальності притягуються посадові особи та громадяни, що допустили порушення, а у разі неможливості їх виявлення – посадові особи підприємств, за якими закріплені ці території, після закінчення терміну припису про усунення виявлених порушень.
Витоки води, фекалій та стоків на впорядковані території.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В підтвердження обставин вчинення скаржником порушення за оскаржуваними Постановами відповідачем до суду першої інстанції було надано фото датовані 19.09.2023 та 31.0.2023, однак як слушно зауважує суд першої інстанції, із вказаних фотокарток не можливо встановити, що місце де знаходяться так звані будівельні відходи, знаходяться на території домоволодіння позивача чи її сусідів, або за їх межами. Крім того, із долучених фото не можливо встановити місце, де позивач повинна була облаштовувати каналізацію. 
До того ж, протоколи про адміністративне правопорушення складені за відсутності позивача, як і розгляд справ за результатами яких прийняті оскаржувані Постанови №№23/2, 26/13. 
Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження винуватості позивачки у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 152 КУпАП, окрім фото, на яких зображено будівельні відходи, проте з даних фото не можна встановити чи дійсно будівельні відходи належать позивачці ОСОБА_1 та те, що позивачка не влаштувала відповідного місця для зливу каналізації, відходів, зокрема на тому місці, що зображено на фото. 
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 2 серпня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-дповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич