ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року	Львів	Справа № 380/15039/23 пров. № А/857/6401/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Затолочного В.С., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року  у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» до  Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Карп`як О.О.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» (далі – ТзОВ «ЗАК РЕНЕСАНС») звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській  області, Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної від 04 квітня 2023 року за № 8568085/38107360; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) податкову накладну № 5 від 30 грудня 2022 року датою її фактичного надходження.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року   адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8568085/38107360 від 04.04.2023. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» податкову накладну від 30.12.2022 № 5, датою її   подання на реєстрацію.
19 лютого 2024 року представник ТзОВ «ЗАК РЕНЕСАНС» адвокат  Ігнатенко С.С. подав до Львівського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 12  354 грн.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК Ренесанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень 00 коп. У задоволенні решти заяви відмовлено.
Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідачів, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України. Враховуючи, що нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, а судова практика щодо вирішення спірних правовідносин є сталою, суд першої інстанції вважав завищеним обсяг виконаної роботи та витрачений час на підготовку адміністративного позову, аналіз відзиву, а відтак завищеними і витрати в цій частині.  Таким чином з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи, виходячи з її конкретних обставин та змісту наданих послуг, суд першої інстанції вважав за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на Головне управління ДПС у Львівській області такі витрати у розмірі 2000 грн.
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначає, що позивач належним чином не обгрунтував суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданими адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Також, не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, ТзОВ «ЗАК РЕНЕСАНС» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області та ДПС України на користь ТзОВ «ЗАК РЕНЕСАНС» витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі по 6177,00 грн з кожного відповідача.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції підтверджений належними та допустимими доказами, а тому, враховуючи, що такий розмір є реальним та співмірним із фактом зміни нормативно-правового регулювання та кількістю фактичних обставин у справі, наявні достатні правові підстави для стягнення із відповідачів на користь позивача повної суми фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції у зальному розмірі 12 354,00 грн.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області, в якому зазначено, що в апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Львівській області не зазначено жодних обставин, які б вказували на необґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що наявними у матеріалах справи доказами з належною достовірністю підтверджується факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції у розмірі 12 354 грн.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції,   на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції позивачем до матеріалів справи долучено  Договір про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року, Додаткову угоду № 2 від 27 квітня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Сергієм Ігнатенко, акт виконаних робіт № 003139 від 12 липня 2023 року згідно з Договором про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року на загальну суму 12354 грн, платіжні інструкції   від 19 лютого 2024 року за № 798, та від 19 лютого 2024 року за № 799.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області  на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2  000,00 грн.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно до положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України   розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Із матеріалів справи слідує, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції позивачем до матеріалів справи долучено  Договір про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року (далі – Договір), укладений між ТзОВ «ЗАК           РЕНЕСАНС» (далі – Позивач, Клієнт) та Адвокатським Об`єднанням «Греца і Партнери» (далі - Адвокатське Об`єднання, Виконавець). 
Згідно з пунктом 1.1. Договору Виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору.
Додатково. угодою № 2 від 27 квітня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року визначено суму гонорару за послуги.
Вид наданих ТзОВ «ЗАК РЕНЕСАНС» послуг професійної правової допомоги, їх тривалість та вартість підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Сергієм Ігнатенко, та актом виконаних робіт № 003139 від 12 липня 2023 року згідно з Договором про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року на загальну суму 12   354 грн.
Оплата послуг за правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 03 лютого 2020 року здійснена в розмірі 12 354 грн, що підтверджується платіжними інструкціями   від 19 лютого 2024 року за № 798 та від 19 лютого 2024 року за № 799.
Таким чином, в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також документи про оплату.
Згідно з ч. 6, 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів зазначає, що сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Згідно з ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2  статті 6 КАС України  та  статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини»  застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України».
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Пунктом 3.2  рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу  це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно із Детальним описом робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 19 лютого 2024 року, адвокатом Сергієм Ігнатенком у цій справі здійснено такі види робіт: 1) підготовка позовної заяви – 3,00 год., ціна грн/год. - 1500 грн, сума – 7035 грн; 2) аналіз відзиву Головного управління ДПС у Львівській області та ДПС України на позовну заяву, а також підготовка відповіді на такий відзив - 4,69 год., ціна грн/год - 1500 грн, сума – 4500 грн; 3) поштові витрати: відправка відповідачам та до суду відповіді на відзив – 69 грн; 4) підготовка заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу– 0,50 год., ціна грн/год. - 1500 грн, сума – 700 грн. Всього: 12  354 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Сергієм Ігнатенком подано до суду першої інстанції позовну заяву, який складено на 4 арк., додатки до позовної заяви на 26 арк. (а.с.1-30), відповідь на відзив на позовну заяву на 4 арк.
Проаналізувавши вищевказані Детальний опис робіт, виконаних адвокатом, Акт виконаних робіт та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу у сумі 12 354 грн не є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), а також є завищеним щодо відповідачів.
Суд апеляційної інстанції вказує, що роботи з аналізу відзиву на позовну заяву не є окремим видом правової допомоги, який підлягає відшкодуванню в порядку  ст. 139 КАС України, оскільки такі роботи повністю охоплюються процесом складання відповіді на відзив на позовну заяву.
Крім того, відшкодування поштових витрат, підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу  у межах цієї справи, на думку суду апеляційної інстанції, також не підлягають  відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Колегія суддів враховує, що дана справа є справою незначної складності та розглядалась у суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження , предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.
Таким чином, колегія суддів відповідача вважає, що сума заявлена до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг, тому підлягає зменшенню.
Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення надмірно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу, а також помилково стягнув витрати на професійну правничу допомогу лише з Головного управління ДПС у Львівській області.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області та ДПС України солідарно з кожного по 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді першої інстанції.
Колегія суддів також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1  статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України  є підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити частково.
Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» задовольнити частково.
Додаткове рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року  у справі № 380/15039/23  скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» (вул. Шептицького, 7, с. Зимна Вода, Львівський р-н, Львівська обл., 81110, код ЄДРПОУ 38107360) витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 4000 грн 00 коп.  (чотири тисячі гривень).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАК РЕНЕСАНС» (вул. Шептицького, 7, с. Зимна Вода, Львівський р-н, Львівська обл., 81110, код ЄДРПОУ 38107360) витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 4000 грн 00 коп. (чотири тисячі гривень).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	М. А. Пліш 	
Повне судове рішення складено 18 липня 2024 року.