П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/28049/23	
                                                                                         
                                                                                      Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
                                                                                        Дата і місце ухвалення 15.07.2024р., м. Одеса

 П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                   судді – доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                судді – Градовського Ю.М.
                                                судді – Турецької І.О.

          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року про виправлення описки, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.01.2023 р.р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО112532 від 06.07.2023 р. виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.01.2023 років перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення №ЮО112532 від 06.07.2023 р. виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 , та провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.02.2020 року по день проведення перерахунку.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року набрало законної сили 15 січня 2024 року.
17 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення у справі № 420/28049/23 за нововиявленими обставинами, в якій просило суд скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування зазначеної заяви вказано, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі №420/28049/23 було зобов`язано пенсійний орган провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення №ЮО112532 від 06.07.2023 р. виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас, вказані довідки були видані на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 по справі №420/5530/23 року, яке в подальшому було скасовано постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 року. При цьому, апеляційним судом було задоволено позовні вимоги частково, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року, а в частині позовних вимог відносно оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020р., 01.01.2021 р., 01.01.2022 р. позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Враховуючи викладене, заявник вважав вищевказані обставини нововиявленими, та такими, що зумовлюють перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перегляд судового рішення по справі № 420/28049/23 за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нове рішення з урахуванням нововиявлених обставин. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що довідки станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 № 420/5530/23, у зв`язку з чим, апелянт вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що при вирішенні справи №420/28049/23 не застосовувались висновки суду по справі №420/5530/23 та зазначене рішення не було підставою для прийняття рішення по справі №420/28049/23. Апелянт вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 листом повідомив Головне управління, що довідки станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 від 06.07.2023 №112532 вважаються недійсними та на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 №420/5530/23 надав нову довідку від 31.08.2023 №112532 станом на 01.01.2023, що обумовлює можливість перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі №420/28049/23 за нововиявленими обставинами згідно п.3 ч.2 ст. 361 КАС України.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Нормами частини 1 статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відтак, нововиявлені обставини-це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Верховний Суд у постанові від 21.03.2023 у справі № 640/19240/21, поряд з іншим зазначав, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Водночас, істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору. Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази.
Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 у справі № 802/1462/16-а вказав, що перегляд за нововиявленими обставинами є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
Поряд з цим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.07.2019 у справі №855/268/19, від 28.10.2020 у справі №200/11289/19-а та від 12.11.2020 у справі №804/2223/17.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 року у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).
Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21.01.2021 у справі № 826/13811/16, а також від 26.10.2023 у справі № 283/424/22.
Повертаючись до матеріалів даної справи, наявність нововиявлених обставин, що істотно впливають на вирішення даного адміністративного спору заявник обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 листом повідомив Головне управління, що довідки станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 від 06.07.2023 №112532 вважаються недійсними на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 №420/5530/23.
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що вказані обставини існували на момент прийняття рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року та були достовірно відомі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, оскільки лист ІНФОРМАЦІЯ_2 №943/18187 був направлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 31.08.2023 року та отриманий ним 11 вересня 2023 року (вх. №10113/5).
При цьому, з моменту отримання вказаного листа 11 вересня 2023 року, ще до відкриття провадження по даній справи, заявник був обізнаний як про відкликання довідок, так і про наявність постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 №420/5530/23, однак про вказані обставини суду не повідомив.
Таким чином, наведені вище обставини не можуть вважатись нововиявленими у розумінні КАС України, оскільки були достовірно відомі заявнику.
Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що при вирішенні справи №420/28049/23 судом не застосовувались висновки суду по справі №420/5530/23 та зазначене рішення не було підставою для прийняття рішення по справі №420/28049/23.
Виходячи із наведених вище законодавчих приписів, критеріїв, з яких суд повинен виходити при оцінці заявлених учасником справи обставин як нововиявлених, висновків Верховного Суду та змісту заяви відповідача, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні пунктів 1, 3 частини другої статті 361 КАС України в контексті встановлених обставин справи. 
Наведені у заяві мотиви фактично свідчать про намір заявника долучити до матеріалів справи нові докази щодо обставин, які вже були очевидно відомі відповідачу на момент судового розгляду, та без обґрунтування причин неможливості виявлення та подання таких доказів до суду, що відповідно до вимог КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, переглянути на їх підставі судове рішення, яке набрало законної сили.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 26.09.2024 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                          Ю.М. Градовський 

      Суддя:                                                                                                          І.О. Турецька