ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" червня 2024 р.                                  Справа№ 910/17988/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
представники сторін - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"  
на ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.02.2024 про відмову у зміні способу та порядку виконання судового рішення
у справі № 910/17988/21 (суддя Мельник В.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"                            
до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною                        
про стягнення коштів
та
за зустрічною позовною заявою Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"                        
про стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:
Товариством з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"    (далі - позивач; ТОВ "А-МУССОН"; Заявник) подано на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (надалі - відповідач; ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною) про стягнення 378 586,39 грн. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 відкрито провадження у справі № 910/17988/21.
02.12.2021 відділом діловодства Господарського суду міста Києва    від    Державного    підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною отримано    зустрічну позовну заяву про стягнення    370    500 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 прийнято до розгляду зустрічний позов Державного    підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про    стягнення    370 500 грн.  до розгляду з первісним позовом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 відмовлено в    задоволенні первісного позову та задоволено зустрічний позов.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 апеляційну скаргу задоволено частково.
20.09.2023 Господарським судом міста Києва видано накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.
01.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява від ТОВ "А-МУССОН" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023.      
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 відмовлено в задоволенні цієї заяви повністю.
За висновками місцевого господарського суду, вищевказана заява не підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини не є такими, що істотно ускладнюють виконання    рішення суду    чи    роблять його виконання неможливим.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "А-МУССОН" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2024 про відмову у    зміні способу та порядку виконання рішення по справі                               № 910/17988/21 та прийняти нову про задоволення заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ТОВ "А-МУССОН" зазначається, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції при невстановленні обставин, які мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм процесуального права.
Апелянт вказує, що на виконання рішення суду ТОВ «А-МУССОН» отримано два накази від 20.09.2023 про примусове виконання постанови від 29.09.2026, якими з ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на користь ТОВ «А-МУССОН» стягується: 263 721 грн. та 3 955 грн. 81 коп. судового збору за подання позову; 5 933,72 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. При цьому, ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною також отримає накази на стягнення з ТОВ «А-МУССОН» суми коштів у розмірі 370 500 грн. 75 коп., судовий збір в розмірі 5 557 грн. 52 коп. у відповідності до рішення суду.
Тому, на думку Заявника, наявність такої кількості наказів ускладнює виконання рішення та призводить до виконання зайвих дій з метою отримання коштів. ТОВ «А-МУССОН» (м. Суми) та ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (м. Київ), які знаходяться у різних віддалених містах, що у часи військової агресії рф на території України ускладнює звернення до виконавчих органів. У разі примусового виконання судових рішень існує необхідність видання більшої кількості постанов та стягнення кількості сум виконавчого збору.
Окремо, Заявник зазначає, що з джерел інформаційного сайту «Опендатабот» по ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною відкрито 15 виконавчих проваджень, наявна заборгованість по заробітній платні 58 707,01 грн. та судовий реєстр містить 40 судових рішень, що є вирішальною обставиною, яка ускладнює та робить неможливим виконання відповідного рішення суду в частині задоволення вимог ТОВ «А-МУССОН».
Додатково апелянтом вказується, що ТОВ «А-МУССОН» звертало увагу суду, що при розгляді справи № 910/17988/21 у суді першої інстанції ТОВ «А-МУССОН» подавалась заява про зарахування зустрічних однорідних вимог. 
Крім цього, апелянт підкреслив, що його не було належним чином повідомлено про місце проведення судового засідання.  
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 апеляційна скарга ТОВ «А-МУССОН»                    у справі № 910/17988/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "А-МУССОН" на    ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2024 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 910/17988/21; розгляд апеляційної скарги ТОВ "А-МУССОН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2024 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 910/17988/21 призначено на  29.05.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 розгляд апеляційної скарги ТОВ "А-МУССОН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2024 у справі № 910/17988/21 відкладено на  12.06.2024.
Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного  документа від 04.06.2024 на адресу ТОВ "А-МУССОН" та поштовим повідомленням про відправку на адресу ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною поштової кореспонденції № 0600270581606.
Відповідно до ч.ч. 2, 3  ст. 120 ГПК України  суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Системний аналіз  ст. 242 ГПК України, п.п. 15, 83, 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі                         № 904/2584/19).
Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19).
Також Північним апеляційним господарським судом враховано, що за змістом  ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"  кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 була оприлюднена 05.06.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), тобто усі учасники справи, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру, мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1  ст. 4 ГПК України,  ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  при розгляді справи ч. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною було належним чином повідомлене про дату, час та місце судового засідання, а не отримання поштової кореспонденції учасником справи не залежить від волевиявлення суду.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, повідомлених про здійснення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" на ухвалу Господарського суду                   м. Києва від 02.02.2024 про відмову у зміні способу та порядку виконання судового рішення. 
Також апеляційний суд вказує, що відзив на апеляційну скаргу від ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на адресу  апеляційного господарського суду не надходив, що відповідно до частини 3  статті 263 ГПК України  не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.
Згідно ст. 269 ГПК України     встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Відповідно до ч. 1    ст. 271 ГПК України    апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.    
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених апелянтом доводів та вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі № 910/17988/21 відмовлено в задоволенні первісного позову та задоволено зустрічний позов. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» (40009, м. Суми, вул. Леваневського, 10/1, оф. 27, ідентифікаційний код 35068151)    на користь    Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В, ідентифікаційний код 20077743) в особі Виробничого комплексу «Техносервіс» Державного підприємства з питань поводження    з відходами як вторинною сировиною (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука. Буд. 4, ідентифікаційний код 33058529) заборгованість в    розмірі    370     500 (триста сімдесят тисяч п`ятсот) грн. 75 коп., судовий    збір в    розмірі 5557 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 52 коп.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №    910/17988/21 - задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №    910/17988/21 - скасовано частково, викладено п. 1 резолютивної частини рішення у наступній редакції:
«Первісний позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В, ідентифікаційний код 20077743) в особі Виробничого комплексу «Техносервіс» (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука. Буд. 4, ідентифікаційний код 33058529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» (40009, м. Суми, вул. Леваневського, 10/1, оф. 27, ідентифікаційний код 35068151) 263    721 (двісті шістдесят три тисячі сімсот двадцять одну) грн. 00 коп. та 3    955 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 81 коп. судового збору за подання позову.». 
В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі №    910/17988/21 - залишено без змін. Стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В, ідентифікаційний код 20077743) в особі Виробничого комплексу «Техносервіс» (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука. Буд. 4, ідентифікаційний код 33058529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» (40009, м. Суми, вул. Леваневського, 10/1, оф. 27, ідентифікаційний код 35068151) 5    933 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 72 коп. судового збору за подання апеляційної скарги».
20.09.2023 Господарським судом міста Києва видано накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.
01.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява від ТОВ "А-МУССОН" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023, в якій Заявник просив встановити порядок виконання рішення Господарського суду міста
Києва від 10.03.2023 у справі 910/17988/21 проведенням взаємозаліку однорідних грошових вимог Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі Виробничого
комплексу «Техносервіс» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною у сумі вимог 370 500,75 грн., 5 557,52 грн. судового збору та Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» у сумі вимог 263 721,00 грн., 3 595,81 грн. судового збору.
В обґрунтування заяви ТОВ "А-МУССОН" зазначені обставини аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. 
Відповідно до  ст. 1291 Конституції України  судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч. 3    ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому  Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Поряд із цим, у      Господарському процесуальному кодексі України  та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових    осіб ), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до частин 1-3      статті 331 Господарського процесуального кодексу України     за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
З аналізу норм чинного законодавства під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.
Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.
Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.
Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це засіб реалізації та здійснення захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.
Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 в справі № 904/1478/15.
Таким чином, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Судом першої та апеляційної інстанцій визначено відповідні способи захисту прав позивачів у цій справі.
Так, зважаючи на фактичні обставини цієї справи, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що наведені ТОВ «А-МУССОН» у заяві обставини, а саме: виконання зайвих дій з метою отримання коштів згідно наказів; ускладнення звернення до виконавчих органів; наявність виконавчих проваджень у ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, - не є, в розумінні приписів ст. 331 ГПК України, такими, що ускладнюють та роблять неможливим виконання відповідного рішення суду, а тим самим не є підставою для встановлення порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі 910/17988/21 у спосіб, визначений Заявником. 
За вказаного, судовою колегією відхиляються доводи апелянта у цій частині.
Щодо посилань апелянта про подання ним до суду першої інстанції заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, колегія суддів вказує, що за ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Так, судова колегія зазначає, що питання наявності правових підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог у межах цієї справи судом першої та апеляційної інстанцій не вирішувалося, у зв`язку із чим відповідні доводи апелянта критично оцінюються апеляційним господарським судом в межах процесуального питання встановлення порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі 910/17988/21 шляхом проведення взаємозаліку однорідних грошових вимог.
Стосовно аргументів апелянта про його неповідомлення судом першої інстанції про судове засідання 02.02.2024, на якому прийнято оскаржувану ухвалу, то дані доводи апелянта, за висновками суду апеляційної інстанції,                     є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься поштове відправлення № 0600071873738, яким підтверджується отримання 02.01.2024 представником ТОВ "А-МУССОН" (згідно змісту: менеджером Павлюченко) ухвали Господарського суду м. Києва від 02.02.2024 у справі № 910/17988/21 про призначення судового засідання по розгляду заяви на 02.02.2024.
Статтею 129 Конституції України  встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3  статті 13 ГПК України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1  статті 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).
Частиною 5  статті 236 ГПК України  визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За висновками колегії суддів, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про скасування оскаржуваної ухвали через прийняття її судом першої інстанції при невстановленні обставин, які мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 1  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищезазначене в сукупності, наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи щодо наявності правових підстав для встановлення порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 у справі 910/17988/21 шляхом проведення взаємозаліку однорідних грошових вимог є необґрунтованими, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, що розглядається, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України оскільки підстави для скасування оскаржуваної ухвали у справі та задоволення апеляційної скарги відсутні, судовий збір за її подання слід покласти на апелянта (відповідача у справі).
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 271, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -                                                    
ПОСТАНОВИВ: 
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.02.2024 про відмову у зміні способу та порядку виконання судового рішення у справі № 910/17988/21 - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН".  
4. Справу № 910/17988/21 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 10.07.2024.

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков