УХВАЛА

08 серпня 2024 року 
м. Київ

справа №520/21174/23
адміністративне провадження № К/990/27354/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 28    квітня 2023 року №00097030701 винесене щодо Товариства з обмеженою відповідальністю   «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2023 року позов задоволено.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023   року задоволено частково заяву представника позивача щодо стягнення правничої допомоги у адміністративній справі №520/21174/23. За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПТАХОКОМПЛЕКС "НОВА" стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3   000.00 грн. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2023 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року залишено без змін.
13 травня 2024 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, у якій він просив стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» 66 616,00 грн понесені витрати на правову допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області суму витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
24 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Харківській області до Верховного Суду направлена касаційна скарга на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7   травня 2024 року та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28   травня 2024 року у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення заяви щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки касаційної скарги шляхом уточнення вимог касаційної скарги із правильним зазначенням судових рішень, які ним оскаржуються у порядку статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, де зазначити вимоги до суду касаційної інстанції з врахуванням вимог КАС України та з урахуванням передбачених КАС вимог щодо підстав касаційного оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 8 липня 2024 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки скаржником всупереч роз`ясненням Верховного Суду, викладеним в ухвалі цього суду від 25    червня 2024   року, так і не зазначено вимог щодо постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року, якою, зокрема, залишено без змін оскаржуване додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року.
15 липня 2024 року Головним управлінням ДПС у Харківській області до Верховного Суду направлена касаційна скарга на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28    травня 2024 року у справі №520/21174/23 у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення заяви щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки касаційної скарги шляхом уточнення вимог касаційної скарги із правильним зазначенням судових рішень (зокрема, щодо постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року), які ним оскаржуються у порядку статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, де зазначити вимоги до суду касаційної інстанції з врахуванням вимог КАС України та з урахуванням передбачених КАС вимог щодо підстав касаційного оскарження.
29 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року  та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій у частині задоволення заяви щодо розподілу судових витрат.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1)   якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС  України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
У поданій касаційній скарзі, податковий орган, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилається, зокрема, на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували статтю 134 КАС України, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі №640/6209/19, від 2 вересня 2020 року у справі №826/4959/16, від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19, від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 16 березня 2023 року у справі №927/153/22 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.
Скаржник посилається на правові позиції Верховного Суду пов`язані з критеріями оцінки доказів та висновками здійсненими за результатами їх дослідження.
Суд звертає увагу скаржника, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Скаржником не взято до уваги, що судом апеляційної інстанції у оскаржуваних постанові та додатковій постанові, враховано правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21,  від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, від 2 липня 2020 року у справі №362/3912/18, від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17, 9   березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 5 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 12 квітня 2023 року у справі № 540/707/20, від 5 вересня 2019 року у справі №826/841/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №820/4280/17, від 12 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18, від 24 березня 2020 року у справі №520/6161/19 та Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та не доведено помилковість їх використання.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.
Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову має кореспондуватись викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.
Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права послідовне у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).
Вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень, має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для  задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 7  травня 2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28  травня 2024 року.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332,  359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                Н.Є. Блажівська
Судді:                                                                                                     О.В. Білоус
                                                                                                    І.Л. Желтобрюх