ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/578/24	Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І. 	
Провадження № 33/817/528/24 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року,
                                В С Т А Н О В И Л А:
       Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 15 квітня 2024 року о 01:32 год. в смт. Мельниця-Подільська по вул.Незалежності, Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду від 13 червня 2024 року щодо нього скасувати та провадження у справі закрити.
Вказує, що судом не надано оцінки посиланням сторони захисту на те, що поліцейським не було оголошено конкретно йому ознаки алкогольного сп`яніння, тому вважає, що вимога поліцейського є незаконною, а здобуті результати огляду не можуть бути належним та допустимим доказом.
Вказує, що поліцейський у протоколі вказав дві обставини, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом з ознакою алкогольного сп`яніння.
На думку апелянта, поліцейський здійснив дописування в оригінал протоколу, після його складання і його підписання.
Зазначає про різницю у часі та даті, а саме, що поліцейські розпочали відеозапис о 22:58 год., а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він керував транспортним засобом о 23:56 год. 
ОСОБА_1 та адвокат Когут О.В. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, відповідно до клопотання зазначеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи у його відсутності.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ № 037085 від 15 квітня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 15 квітня 2024 року о 01:32 год. в смт. Мельниця-Подільська по вул.Незалежності Чортківського району Тернопільської області транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України. 
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 15 квітня 2024 року о 01.32 год. в смт. Мельниця-Подільська по вул.Незалежності Чортківського району Тернопільської області, поліцейськими виявлено та зупинено автомобіль «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керує т/з під час комендантської години.
З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.
Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2024 року.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст. 251, 252 КУпАП.
Безпідставним є посилання апелянта на те, що судом не надано оцінки посиланням сторони захисту на те, що поліцейським не було оголошено конкретно йому ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису поліцейський вказав, що чути запах алкоголю, тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що у протоколі вказано про порушення п. 2.9а та п.2.5 ПДР, оскільки у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.9.а ПДР України.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що поліцейський здійснив дописування в оригінал протоколу, після його складання і його підписання, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення. 
Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо розбіжностей у часі між зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення часом вчинення правопорушення та наявними в матеріалах справи відеозаписами, оскільки це свідчить лише про збій часової фіксації у технічних приладах при складанні та оформленні відповідних матеріалів.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя