ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/4036/24                 Головуючий у 1-й інстанції: Корольчук Н.В.
Номер провадження: 33/819/151/24                                                Доповідач: Воронцова Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2024 року                  м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:
судді:  Воронцової Л.П.,
при секретарі:    Олійник К.О.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, стягнено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 16 лютого 2024 року о 12:43 год. за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 вчинила сварку зі своїм сином ОСОБА_3 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначила, що суд першої інстанції розглянув дану справу за її відсутності, повісток про виклик до суду вона не отримувала, а копію оскаржуваної постанови отримала рекомендованим листом 16 липня 2024 року. За таких підстав, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року, який було пропущено з поважних причин.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що її син ОСОБА_3 є інвалідом дитинства другої групи з діагнозом шизофренія, параноїдна форма. В період з 16 лютого 2024 року по 25 березня 2024 року він перебував на лікуванні в КНП "Херсонський міський психіатричний центр", що підтверджується довідкою ЛКК № 732/10 від 05 червня 2024 року. Під час загострення хвороби ОСОБА_3 телефонує різним людям зі скаргами на неї з приводу направлення до лікувального закладу. Зазначила, що здійснює догляд за сином, домашнього насильства щодо нього не вчиняла, позитивно характеризується за місцем свого проживання, про що надано довідку. Оскільки суд першої інстанції не повідомив її про місце і час розгляду справи, тому вона була позбавлена можливості надати свої заперечення щодо обставин справи.
Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, тому просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала за підстав, наведених у ній, просила оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Вбачається, що справу судом розглянуто за відсутності ОСОБА_2 , відомості про отримання нею судових повісток в судові засідання у матеріалах справи відсутні. Копію постанови в межах строку на апеляційне оскарження їй направлено не було, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 285 КУпАП.
Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні при розгляді справи вона не була присутня, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання нею копії оскаржуваної постанови суду.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані, не в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, полягає полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
З наведеного вбачається, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння, зокрема, психологічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 16 лютого 2024 року о 12:43 год. за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 вчинила сварку зі своїм сином ОСОБА_3 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
В обґрунтування своїх висновків про визнання винуватості ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на сукупність доказів, які містяться матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 362898 від 23 лютого 2024 року, копію паспорта ОСОБА_2 , рапорт інспектора поліції.
Однак вказані вище докази не є достатніми для підтвердження події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП, і який є підставою для подальшого провадження у справі. Вказаний протокол не містить інформації про те, що сварка матері мала умисний харатер заподіяння психологічного насильства щодо сина та настання або можливості настання шкідливих наслідків і яких саме.
Відтак, складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 362898 від 23 лютого 2024 року не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".
Крім того, копія паспорта ОСОБА_2 та рапорт поліцейського не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, а саме, будь-яких фактичних даних, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, визначений у ч. 1 ст. 251 КУпАП. Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати про те, що рапорт поліцейського та копія паспорта не є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію документа, зі змісту якого вбачається, що останній може бути терміновим заборонним приписом. Однак рукописні записи у копії вказаного документа є нечіткими та нечитабильними, відтак він не приймається судом до уваги.
Таким чином, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги пояснення ОСОБА_2 , надані в суді апеляційної інстанції та надані нею документи, а саме висновок Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії серії 10ААА№ 992802 від 15 травня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 є інвалідом другої групи з дитинства безстроково; довідку ЛКК КНП "Херсонський міський психіатричний центр" № 732/10 від 05 червня 2024 року, відповідно до якої, ОСОБА_3 спостерігається в КНП "Херсонський міський психіатричний центр" з приводу хронічного психічного захворювання, діагноз: шизофренія, параноїдна форма, є інвалідом другої групи, лікувався в КНП, зокрема, з 16 лютого 2024 року по 25 березня 2024 року.
Тобто, повідомлення поліції про вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 , який страждає на психічне захворювання, без підтвердження іншими доказами вчинення такого, на думку суду апеляційної інстанції, не підлягає реальному сприйняттю та само по собі не може бути підставою для притягнення до адміністративної ї відповідальності.
Крім того, апеляційний суд враховує характеристику № 231 від 24 липня 2024 року, видану старостою Комишанського старостинського округу, відповідно до якої ОСОБА_2 здійснює догляд за сином ОСОБА_3 , який в момент загострення хвороби стає агресивним та створює небезпеку для суспільства; ОСОБА_2 за місцем проживання харектеризується позитивно.
Вказані обставини суд першоїї інстанції не дослідив та не надав їм відповідної оцінки, розглянувши справу з порушенням норм процесуального права, а саме без належного повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, чим порушив її процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП.
Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 268, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, постанова суду першої інстанції відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2024 року скасувати.
Провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 17 вересня 2024 року.

Суддя                                   Л.П. Воронцова