Справа № 991/5037/24
Провадження №11-сс/991/457/24

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2024 року                                                                         місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвокат ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_6 ,
розглянула апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, – ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.06.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52024000000000232 (далі – апеляційна скарга).
Історія провадження
1.11.06.2024 детектив Національного антикорупційного бюро (далі – НАБУ) ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про арешт майна.
2.18.06.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду це клопотання задоволено (далі – ухвала слідчого судді).
3.24.06.2024 надійшла апеляційна адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді.
Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно [мобільний телефон iPhone 13 A2633 IMEI НОМЕР_1 (далі – мобільний телефон iPhone 13); мобільний телефон iPhone 15 Pro Max чорного кольору (далі – мобільний телефон iPhone 15); флеш носій Transcend 16 GB (далі – флешносій); ноутбук ASUS X555S номер CN:5443 (далі – ноутбук); тримач із сім-карткою номер НОМЕР_2 (далі – тримач), разом – електронні носії інформації чи майно], вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
5.Слідчий суддя обґрунтував задоволення клопотання тим, що: (1) детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000232 за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України (далі – КК) за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Одеської обласної державної (військової) адміністрації (далі – ОДВА) під час закупівлі піраміди загороджувальної ПЗ-1 з метою отримання неправомірної вигоди, а саме укладення із суб`єктами господарювання договорів на закупівлю підрядних робіт імовірно за завищеними цінами; (2) фактичні дані клопотання у сукупності з наданими поясненнями та представленими матеріалами є вагомими та свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (3) 07.06.2024 вилучені під час обшуку електронні носії інформації визнано речовими доказами у кримінальному провадженні; (4) під час огляду мобільного телефона iPhone 15 встановлено, що відомості на ньому захищено системою логічного захисту, яку неможливо подолати; (5) під час поверхневого огляду мобільного телефона iPhone 13 у застосунку «WhatsApp» було виявлено листування, яке містило відомості щодо інструкції стосовно отримання в обміннику певної суми коштів; під час цього огляду відбулося автоматичне блокування екрану мобільного телефону, надати пароль доступу до вказаного пристрою ОСОБА_7 відмовився; (6) під час огляду флеш носія було виявлено документи у форматі Еxcel, що містили таблиці із відомостями про будівництво фортифікаційних споруд (ПРРМ, ВОПИ, ДДД), підрядників, та можливі чорнові записи із найменуванням осіб та суми коштів; (7) на ноутбуці було виявлено файли, що стосуються будівництва фортифікаційних споруд, а також раніше видалені файли, доступ до яких відсутній; (8) враховуючи це та незначний проміжок часу, який пройшов з часу вилучення відповідних речей, слідчий суддя вважає, що наявну на мобільних телефонах, флеш-носії та ноутбуці інформацію з об`єктивних причин неможливо було виявити, оглянути та скопіювати, водночас для встановлення повного змісту такої інформації, необхідно провести експертне дослідження; (9) вилучені під час обшуку речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; (10) ненакладення арешту на майно, вилучене за місцем проживання радника голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації ОСОБА_7 , може призвести до вжиття останнім заходів щодо пошкодження, псування, знищення цього майна, з метою унеможливлення використання як речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги і доводи апеляційної скарги
6.В апеляційній скарзі висловлені вимоги скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива про арешт майна.
7.Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що (1) вилучене в ході обшуку майно не відповідає жодному критерію, визначеному у статті 98 КПК; (2) постанова слідчого про визнання речей речовими доказами не наділяє їх цими критеріями; (3) в протоколі обшуку не описано, що доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту; (4) у клопотанні не зазначено про необхідність експертного дослідження; (5) не надано достатніх та належних доказів на обґрунтування клопотання в розумінні статті 132 КПК.
Позиції учасників провадження
8.Адвокат ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
9.Прокурор ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
10.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
11.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги, а також усні пояснення апелянта в судовому засіданні, Суд повинен: (1) перевірити доводи щодо відсутності достатніх даних про те, що кримінальне правопорушення взагалі могло мати місце, що виключає необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) дослідити правові підстави накладення арешту на майно.
12.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).
13.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен серед іншого враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) відповідність майна критеріям, зазначеним в статті 98 КПК (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).
(1) Щодо наявності достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення
14.У судовому засіданні апелянт стверджував, що додані до клопотання матеріали взагалі не свідчать про те, що будь-яке кримінальне правопорушення могло мати місце. Зазначене виключає можливість застосування будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
15.Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що, зокрема, шо існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 1 частини 3 статті 132 КПК).
16.Суд погоджується з висновком слідчого судді, що існуючі фактичні дані є вагомими та свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
17.Так, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000232 за частиною 2 статті 364 КК за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Одеської обласної державної (військової) адміністрації.
18.Наведена в клопотанні фабула розслідуваного кримінального правопорушення та надані на підтвердження відповідних обставин докази наведено у пунктах 23-32 оскаржуваної ухвали. Ці дані свідчать на думку слідчого судді про можливі службові зловживання службових осіб Одеської ОДА під час закупівлі піраміди загороджувальної ПЗ-1 з метою отримання неправомірної вигоди, а саме укладення із суб`єктами господарювання договорів на закупівлю підрядних робіт імовірно за завищеними цінами.
19.Суд погоджується з цими висновками слідчого судді, враховуючи також наступні обставини:
(1) для будівництва фортифікаційних споруд на території Одеської області Державою виділено кошти в розмірі близько 2,9 млрд грн, із яких 50 % одразу направлено на рахунки Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області;
(2) діюче законодавство вимагає від розпорядників та одержувачів бюджетних коштів економного, ефективного та раціонального їх використання (зокрема, пункт 6 статті 7, частина 2 статті 19, стаття 26 Бюджетного кодексу України, пункт 2 статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі»), при цьому механізм публічних закупівель передбачає серед іншого визначення замовником очікуваної вартості предмета закупівлі на підставі затвердженої методики (статті 4, 9, 10, 14 та інші зазначеного Закону), затверджена методика передбачає необхідність порівняння ринкових цін, зокрема, шляхом отримання запитів не менше трьох цінових пропозицій (наказ Мінекономіки № 275 від 18.02.2020);
(3) до укладення договорів на розробку відповідної проектно-кошторисної документації (13.02.2024 з проектною організацією ТОВ «ПРОМБУДПРОЄКТ») замовником (ОДВА) були отримані такі комерційні пропозиції з постачання піраміди загороджувальної ПЗ-1 (зуб дракона) за такими цінами з ПДВ за 1 шт: 1200 грн (відповідно ціна без ПДВ за 1 шт складає 1000 грн без доставки, комерційна пропозиція від 08.01.2024 – том 2 а. с. 45), 1550 грн (відповідно ціна без ПДВ за 1 шт складає 1291,7 грн, комерційна пропозиція від 01.02.2024 – том 2 а. с. 50);
(4) після укладення такого договору надійшло ще три цінові пропозиції: 1400 грн (відповідно ціна без ПДВ за 1 шт складає 1166,7 грн, комерційна пропозиція від 27.02.2024 – том 2 а. с. 49); 1896 грн (відповідно ціна без ПДВ за 1 шт складає 1580 грн, комерційна пропозиція від 22.07.2024 – том 2 а. с. 47), 1867 грн (відповідно ціна без ПДВ за 1 шт складає 1555,8 грн, комерційна пропозиція від 28.02.2024 – том 2 а. с. 46);
(5) за розрахунками спеціаліста залежно від варіанту врахування лише двох перших цінових пропозицій (до укладення договору на розробку проектно-кошторисної документації), або усіх наведених пропозицій різниця між вартістю пірамід залізобітонних в кількості 359 756 одиниць за ціною, передбаченою проектно-кошторисною документацією, та їх вартістю, виходячи з середньої вартості отриманих цінових пропозицій, може становити більше 153,3 млн грн (без ПДВ) в першому випадку, та більше 91 млн грн у другому випадку (том 2 а. с. 67-69);
(6) якщо ж порівнювати вартість пірамід залізобітонних в кількості 359 756 одиниць (передбачену проектно-кошторисною документацією для ОДВА) з цінами закупівлі цієї є ж продукції в 2024 році за трьома договорами однією з військових частин (за цінами 957,5 грн, 1166,65 грн, 1325 грн за шт без ПДВ, середня ціна за шт – 1145 грн без ПДВ) така різниця становитиме більше 166,17 млн грн без ПДВ (том 2 а. с. 69-70);
(7) у період березня 2024 року Департаментом капітального будівництва та дорожнього господарства Одеської обласної адміністрації укладено 52 договори підряду для улаштування оборонних рубежів на загальну суму більше ніж 2 447,5 млн грн (том 2 а. с. 61-64), у складі цих договорів передбачено придбання ПЗ-1 за цінами від 1500 до 2257 грн за один без ПДВ.
20.У судовому засіданні сторони не змогли пояснити чи відомо їм наразі про ступінь виконання зазначених договорів, зокрема, в частині стану розрахунків, обсягу фактично перерахованих бюджетних коштів підрядникам. Зазначене, водночас не спростовує наявність достатніх даних про можливе вчинення службовими особами ОДВА зловживання службовим становищем як незакінченого кримінального правопорушення, яке слід перевірити засобами кримінального процесу.
21.Крім того, слід враховувати, що норми КПК (зокрема, статті 170-173) не обумовлюють можливість застосування арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів з тяжкістю або стадією кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках відповідного кримінального провадження, а на НАБУ законом покладено завдання не тільки розкриття та розслідування вже вчинених (закінчених) корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, але й їх попередження, виявлення, припинення та запобігання вчиненню нових (стаття 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України»).
22.Отже, доводи апелянта щодо відсутності на цьому етапі підстав стверджувати про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, що розслідується в рамках цього кримінального провадження, не є обґрунтованими.
(2) Правові підстави накладення арешту на майно
23.У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (частина 5 статті 173 КПК).
24.Слідчий суддя з мотивів, зазначених у пункті 5 цієї ухвали, прийшов до висновку про відповідність вилучених мобільних телефонів, ноутбуку, флешносія та сім-карти ознакам речового доказу та обґрунтованість накладення на них арешту з метою забезпечення їх збереження як речових доказів (пункт 1 частини 2 статті 170 КПК).
25.Суд погоджується з висновками слідчого судді та додатково звертає увагу на такі обставини.
26.Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування – це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.
27.Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) – стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).
28.З огляду на положення частини 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
29.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.
30.Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 04.06.2024 у справі № 991/4784/25 (том 2 а. с. 76-81) надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення документів у паперовому та електронному вигляді, електронних носіїв інформації (в тому числі мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, ноутбуків, накопичувачів флеш-пам`яті тощо), що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 52024000000000232.
31.Згідно цієї ухвали: (1)  ОСОБА_9 – депутат Івано-Франківської обласної ради, радник голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації; (2) у цьому кримінальному провадженні отримано інформацію про те, що заступник голови (начальника) зазначеної обласної державної (військової) адміністрації ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди суб`єктами господарювання, які здійснюють будівництво фортифікаційних споруд на території Одеської області, пролобіював звільнення з посади попереднього директора Департаменту капітального будівництва та дорожнього господарства ОДВА та призначення тимчасово виконуючим обов`язки директора даного департаменту ОСОБА_11 , який підписав договори на закупівлю підрядних робіт, відповідно до яких ОДВА замовлено товари за явно завищеною ціною; (3)  ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 проводять неофіційні зустрічі з представниками суб`єктів господарювання, якими здійснюється будівництво фортифікаційних споруд на території Одеської області, в тому числі повинен забезпечувати розподіл коштів, одержаних як неправомірна вигода між учасниками протиправних дій (наведені відомості підтверджувались доданими до клопотання протоколами допиту свідків).
32.Як правильно враховано слідчим суддею згідно з протоколом обшуку від 07.06.2024 (том 2 а. с. 82-89) під час поверхневого огляду мобільного телефона iPhone 13 у застосунку «WhatsApp» було виявлено листування, яке містило відомості щодо інструкції стосовно отримання в обміннику певної суми коштів. Під час цього огляду відбулося автоматичне блокування екрану мобільного телефону. Надати пароль доступу до цього пристрою ОСОБА_7 відмовився. Крім того, зазначені інструкції в діалозі з невідомим абонентом стосувались не тільки отримання й обміну значної суми коштів (більше 4,7 млн грн), але й передачі їх іншій особі, ідентифікованій за іншим номером. При вийманні цього телефона з чохла було виявлено лоток-тримач з сім-картою, на якій містився напис « ОСОБА_12 номер НОМЕР_2 » (номер кінцевого отримувача коштів згідно з відомостями вищезазначеної інструкції, виявленої у мобільному пристрої). Зазначене відповідає версії органу слідства про можливу роль ОСОБА_7 в розподілі сум неправомірної вигоди від імовірного злочину між учасниками протиправних дій. Жодного розумного пояснення чи спростування зазначеного діалогу апелянтом в судовому засіданні не надано. З огляду на це електронний вміст даного телефону може бути джерелом доказової інформації.
33.Під час огляду мобільного телефона iPhone 15 Pro Max чорного кольору встановлено, що відомості на ньому захищено системою логічного захисту, яку неможливо подолати. Надати пароль доступу до цього пристрою ОСОБА_7 також відмовився. Протокол обшуку не містить зауважень до його змісту чи порядку проведення слідчої дії з боку її учасників, у тому числі самого ОСОБА_7 .
34.Правомірність тимчасового вилучення в ході обшуку мобільних телефонів відповідає приписам абзацу 3 частини 2 статті 168 КПК за критерієм того, що доступ до електронного носія обмежується його власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
35.Також слідчим суддею правильно враховано, що на вилученому під час обшуку флеш носії Transcend 16 GB під час огляду виявлено документи у форматі Еxcel, що містили таблиці із відомостями про будівництво фортифікаційних споруд (ПРРМ, ВОПИ, ДДД), підрядників, та можливі чорнові записи із найменуванням осіб та суми коштів. Імовірна належність цих даних до обставин досліджуваних в рамках цього кримінального провадження на цьому етапі не викликає сумнівів, оскільки в. о. директора Департаменту капітального будівництва та дорожнього господарства ОДВА ОСОБА_11 було укладено договори в тому числі на будівництво ВОП (вогневий опорний пункт) та ПРРМ (Придністровський регіон Республіки Молдова – том 2 а. с. 12-15).
36.Так само, на вилученому під час обшуку ноутбуці було виявлено файли, що стосуються будівництва фортифікаційних споруд, а також раніше видалені файли, доступ до яких відсутній. Це стало підставою його вилучення для подальшого проведення експертного дослідження, що відповідає приписам абзацу 3 частини 2 статті 168 КПК за критерієм того, що вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку дозволяється, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.
37.Твердження адвоката про те, що в протоколі обшуку нібито не описано, що доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, не відповідають дійсності. Так, щодо виявленого в ході обшуку мобільного телефону Iphone 15 Pro Max чорного кольору, належного ОСОБА_7 у протоколі обшуку зазначено, що на ньому встановлено пароль доступу і останній відмовився його надати. Щодо мобільного телефону Iphone 13 ОСОБА_7 самостійно ввів пароль, але через певний час після початку його огляду телефон автоматично заблокувався, в надані паролі доступу було відмовлено (том 2 а. с. 83-84). Від жодного учасника, у тому числі адвоката ОСОБА_13 , зауваження щодо складання протоколу обшуку не надходили.
38.Ступінь втручання у право мирного володіння майном Суд оцінює як незначний з урахуванням потреб кримінального провадження та його суспільного інтересу з огляду на такі обставини: (1) суспільний інтерес у цій справі, обумовлений питаннями можливого неефективного використання бюджетних коштів в особливо великих розмірах, виділених на виконання оборонних замовлень в умовах повномасштабного вторгнення на територію України держави-агресора, окупації частини територій нашої держави, діючого воєнного стану; (2) незначна вартість вилученого майна у порівнянні з можливими збитками державному бюджету та інтересам обороноздатності держави; (3) тимчасовий характер позбавлення можливості володіння та користування майном (без позбавлення права власності) з огляду на потребу в дослідженні його вмісту.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
39.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (частина 3 статті 407 КПК).
40.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу представника власника майна слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді – без змін.
41.Крім того, Суд звертає увагу, що тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого статтею 174 КПК, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
42.Керуючись статтями 98, 168, 170-173, 369-372, 407, 418, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.06.2024 – залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 ОСОБА_1 
Судді                                                                                         ОСОБА_2 
ОСОБА_3