Номер провадження: 33/813/92/24
Номер справи місцевого суду: 521/5066/23 
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника Воронюка М.О., представника Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимова Д.А. та захисника Воронюка М.О., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 стосовно:
ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Усть-Кам`яногорськ Східно-Казахстанської обл. респ. Казахстан, громадянки України, із вищою освітою, незаміжньої, ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час проживаючої в Королівстві Данія;
- про накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на неї було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20% суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей, що становить 6000 Євро (за курсом НБУ станом на 26.07.2022), без конфіскації, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.
Відповідно до постанови суду, 26.07.2022 через зону діяльності пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці по смузі руху «червоний» коридор» переміщувався автомобіль марки «BMW 320», який під керуванням гр. ОСОБА_1 слідував з України до респ. Молдови.
Під час здійснення прикордонно-митного контролю вказаного автомобіля та особистих речей водія і пасажирів, при проведенні усного опитування, гр. ОСОБА_1 повідомила, що переміщує грошові кошти у сумі 40 000 Євро.
ОСОБА_1 було надано для заповнення бланк «Декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей», відповідно до якої вона заявила про наявність переміщуваної нею валюти у сумі 40 000 Євро. Дану суму валютних коштів ОСОБА_1 пред`явила для митного контролю, переміщувала її без ознак приховування.
Оскільки сума переміщуваної гр. ОСОБА_1 валюти перевищує дозволену до вивезення норму готівки, яка визначена постановою НБУ №5, а також підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України та потребує наявності при переміщенні документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10 000 Євро, ОСОБА_1 надала до митного оформлення банківські документи, на підставі яких було пропущено через митний кордон України переміщувану нею валюту в сумі 40 000 Євро, а саме: 1) заяву на видачу готівки від 19.07.2022 №451-62305 в АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» (відділення №7 у м. Одесі); 2) платіжне доручення АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» від 19.07.2022 №3; 3) квитанцію від 19.07.2022 №964202 про здійснення валютно-обмінної операції в АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС»; 4) договір банківського рахунку про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній валюті та національній валюті для фізичних осіб від 19.07.2022 №4162305.
Згідно зазначених документів, ОСОБА_1 відкрила рахунок у відділенні №7 в АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» поточний рахунок № НОМЕР_1 . Доступна для використання сума станом на 19.07.2022 складає 1 581 814, 28 грн. Станом на 19.07.2022 із вказаного рахунку, після здійснення валютно-обмінної операції видано 40 000 Євро.
Одеської митницею проведено перевірку щодо дотримання порядку транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, зокрема, довідок про отримання готівкових коштів, виданих банківськими установами України, в межах якої 26.10.2022 митницею направлено запит до відділення АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» щодо підтвердження або спростування факту видачі довідки про отримання готівкових коштів №451-62305 від 19.07.2022, видану гр. ОСОБА_1 .
Відповідно до листа АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» №4089-БТ від 23.11.2022 встановлено, що станом на 21.11.2022 фізична особа ОСОБА_1 не обслуговувалась в АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС».
Тобто, гр. ОСОБА_1 під час проходження прикордонно-митного контролю надала до митного органу банківські документи щодо зняття з рахунку 40 000 Євро, які не відповідають дійсності.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимов Д.А. не погодився із оскаржуваною постановою суду, посилаючись на її необґрунтованість та винесення всупереч вимог ст. 245 КУпАП, ст. 486 МК України щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, без належного урахування характеру вчиненого адміністративного правопорушення та накладення стягнення відповідно санкції даної статті, натомість, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі 100% вартості порушення митних правил, без накладення додаткового стягнення у виді конфіскації валюти, що забезпечить справедливий баланс між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та, в свою чергу, не суперечитиме положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, а також висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі №3-46/202(95/22, 170/22, 233/22) та у рішенні ЄСПЛ «Краєва проти України» від 13.01.2022.
Посилаючись на викладені обставини, представник митниці Євдокимов Д.А. просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості порушення митних правил.

В апеляційній скарзі та уточненнях до неї захисник Воронюк М.О. не погодився із оскаржуваною постановою суду, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість з огляду на наступні обставини:
- судом 1-ої інстанції було залишено поза увагою те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй порушення митних правил, зокрема, відсутній умисел на його вчинення, натомість, з фактичних обставин не може вбачатись того, що вона умисно надавала митному органу підроблені документи про походження валютних цінностей, документи АТ «КБ «Глобус» їй надавав юрист, про їх недостовірність вона не мала жодної гадки, при цьому, під час проходження митного оформлення ОСОБА_1 надала також виписку з рахунку в АТ «КБ «Приватбанк», відповідно до якої за період з 01.01.2022 по 25.07.2022 нею як фізичною особою-підприємцем було знято зі свого власного рахунку грошові кошти в розмірі 31 620 Євро, а також квитанції про валютно-обмінні операції в ТОВ «Фінод», відповідно до яких ОСОБА_1 в липні 2022 придбала валютні кошти в розмірі 30 000 Євро, проте зазначені документи не були прийняті до уваги митним органом; відтак, в діях ОСОБА_1 , які полягали в перевезенні коштів через кордон, не було жодних намірів приховування коштів, або їх частини, що підтверджується добросовісними діями ОСОБА_1 , оскільки вона перевозила абсолютно легально зароблені особисті грошові кошти, натомість, у разі відсутності факту приховування саме по собі надання неправдивих документів може бути лише підставою для відмови у пропуску товару через кордон;
- зауважуючи на факті підробки документів, які слугували підставою для пропуску валютних цінностей в сумі 40 000 Євро через державний кордон України, митний орган залишає поза увагою те, що факт підробки документів може бути встановлений лише вироком суду, який набрав законної сили, який до матеріалів справи долучено не було; жодних висновків експертиз, які б підтверджували підробку документів, в матеріалах справи немає; відтак, неможливо беззаперечно стверджувати, що такі документи є підробленими та що ОСОБА_1 знала про це, оскільки, надаючи відповідь на запит митниці, АТ «КБ «Глобус» навіть не з`ясувало підстав, за яких ці документи були видані, ким та коли, та навіть не проводило внутрішню перевірку;
- разом із ОСОБА_1 в автомобілі перебували ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також перевозили кошти, проте в розмірі 10 000 Євро на кожну, проте, у зв`язку із похилим віком останніх, ОСОБА_1 зазначила, що саме вона перевозить кошти в розмірі 40 000 Євро, хоча насправді перевозила особисто кошти в розмірі 20 000 Євро;
- 05.01.2024 набрали чинності зміни до Митного кодексу України, відповідно до яких ч. 1 ст. 483 МК України викладено в новій редакції, при цьому, втручання держави у право власності ОСОБА_1 шляхом накладення штрафу або конфіскації не відповідатиме принципу розумності, справедливості та пропорційності, оскільки ОСОБА_1 буде позбавлена значної частки коштів, які особисто заробила, в той час як державі Україна жодної матеріальної шкоди нанесено не було.
Посилаючись на викладені обставини, захисник Воронюк М.О. просить постанову суду скасувати та провадження стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; у разі встановлення судом апеляційної інстанції наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України – звільнити останню від відповідальності у зв`язку із визнанням неконституційною санкції ч. 1 ст. 483 МК України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 в судові засідання апеляційного суду, призначені на 05.01.2024, 12.02.2024, 26.04.2024, 27.05.2024 та 08.07.2024 не з`являлась, про причини неприбуття не повідомляла та жодних клопотань на адресу суду не подавала, натомість, в судові засідання з`явився її захисник Воронюк М.О., який в останньому засіданні не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та зауважив на тому, що ОСОБА_1 не має технічної можливості вийти на відео-зв`язок.
Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись при цьому вимогами ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП та з`ясувавши думку інших учасників справи, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення захисника Воронюка М.О., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, заперечуючи при цьому проти задоволення апеляційної скарги представника митного органу, пояснення представника Одеської митниці Кептене Д.А., який підтримав апеляційну скаргу представника митного органу, заперечуючи при цьому проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши та перевіривши доводи апеляційних скарг, а також матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі – МК України),  завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Частиною 4 ст. 197 МК України передбачено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватись Національним банком України.
Відповідно до п. 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України №3 від 02.01.2019, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 Євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
При цьому, п. 18 Розділу I Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02.01.2019 (далі – Положення №5), фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують: 1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро; 2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 26.07.2022, під час перетину пункту пропуску «Маяки-Паланка-Удобне» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці гр. України ОСОБА_1 під час здійснення прикордонно-митного контролю заявила, що переміщує валютні цінності – грошові кошти в розмірі 40 000 Євро, після чого заповнила бланк Декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей за №500170/2022/67, де письмово заявила про наявність у неї переміщуваної валюти в сумі 40 000 Євро (а.с. 15), пред`явила зазначену суму валютних коштів для митного контролю, тобто переміщувала їх без ознак приховування.
При цьому, на виконання вимог вищезазначеного Положення №5, ОСОБА_1 в якості документів, що підтверджують зняття готівки з власного рахунку в банку було надано митному органу: 1) заяву на видачу готівки №451-62305 від 19.07.2022 в АТ «КБ «Глобус», відділення №7 в м. Одесі (а.с. 16); 2) платіжне доручення АТ «КБ «Глобус» №7 від 19.07.2022 (а.с. 17); 3) квитанція №964202 від 19.07.2022 про здійснення валютно-обмінної операції в АТ «КБ «Глобус» (а.с. 18); 4) договір №4162305 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній валюті та національній валюті для фізичних осіб від 19.07.2022 (а.с. 19-22).
З урахуванням надання ОСОБА_1 вищевказаних документів, було пропущено через митний кордон переміщувану нею валюту в розмірі 40 000 Євро.
В подальшому, в ході проведення Одеською митницею Держмитслужби України перевірки щодо дотримання порядку транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, на запит митного органу 07.12.2022 було отримано відповідь заступника Голови Правління АТ «КБ «Глобус» ОСОБА_4 за вих. №4098-БТ від 23.11.2022 про те, що фізична особа ОСОБА_1 станом на 23.11.2022 не обслуговувалась в АТ «КБ «Глобус» та рахунків не відкривала, заява №451-62305 від 19.07.2022 на ім`я ОСОБА_1 щодо видачі готівкових коштів в сумі 1 581 814, 28 грн. не є дійсною (а.с. 25).
Зазначені обставини послугували підставою для складення посадовою особою митного органу протоколу про порушення митних правил №1517/50000/22 від 21.12.2022 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України за фактом переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, до яких внесено неправдиві відомості стосовно отримання грошових коштів (а.с. 4-8).
Згодом, 22.02.2023, у відповідь на запит митного органу, від заступника Голови Правління АТ «КБ «Глобус» ОСОБА_4 за вих. №1004-БТ від 15.02.2023 було отримано інформацію про те, що станом на 14.02.2023 фізична особа ОСОБА_1 не обслуговувалась в АТ «КБ «Глобус», рахунків не відкривала та з не укладався й не підписувався договір №4162305 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній валюті та національній валюті для фізичних осіб від 19.07.2022, а також банк не видавав їй заяву на видачу готівки №451-62305 від 19.07.2022, платіжне доручення №7 від 19.07.2022 та квитанцію №964202 від 19.07.2022 про здійснення валютно-обмінної операції на продаж та отримання 40 000 Євро (а.с. 36).
В судовому засіданні апеляційного суду від 26.04.2024 захисник Воронюк М.О. поставив під сумнів достовірність наявного в матеріалах справи листа АТ «Комерційний Банк «Глобус», відповідно до якого ОСОБА_1 не обслуговувалась в зазначеному банку та рахунків не відкривала, внаслідок чого постановою Одеського апеляційного суду від 26.04.2024, задля перевірки доводів захисника, було витребувано із АТ «Комерційний Банк «Глобус» інформацію стосовно того, чи обслуговувалась та відкривала рахунки в зазначеному банку фізична особа ОСОБА_1 , а також чи видавались останній вищезазначені документи, зокрема, заява на видачу готівки, платіжне доручення та квитанція про здійснення валютно-обмінної операції на продаж та отримання валюти від 19.07.2022 (а.с. 177).
23.05.2024 на адресу апеляційного суду надійшла відповідь від заступника голови правління АТ «Комерційний Банк «Глобус» за вих. №1105 від 08.05.2024, зі змісту якої вбачається, що фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не обслуговувалась у АТ «КБ «Глобус», жодні рахунки (в тому числі депозитні) не відкривала, а також АТ «КБ «Глобус» не видавало ОСОБА_1 заяву на видачу готівки №451-62305 від 19.07.2022, платіжне доручення №7 від 19.07.2022 на отримання 1 581 814, 28 грн. та квитанцію №964202 від 19.07.2022 про здійснення валютно-обмінної операції на продаж та отримання 40 000 Євро (а.с. 180).
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає повністю спростованими твердження захисника стосовно достовірності наданої на запит митного органу відповіді АТ «КБ «Глобус» стосовно того, що ОСОБА_1 в даному банку не обслуговувалась та документи, які стали підставою для переміщення нею валютних цінностей через державний кордон України, банком не видавались.
Надаючи оцінку твердженням захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого їй порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з огляду на те, що вона не мала гадки про недостовірність документів, на підставі яких переміщувала через державний кордон України валютні цінності, оскільки скористалась правовою допомогою недобросовісного адвоката, суд апеляційної інстанції зауважує на їх неспроможності та зазначає, що ОСОБА_1 , отримавши від адвоката відповідні документи щодо зняття нею готівкових коштів в іноземній валюті, не могла не розуміти, що вона не є клієнтом АТ «КБ «Глобус», не обслуговувалась в цьому банку та не відкривала в ньому відповідних банківських рахунків, тобто того, що такі документи не відповідають дійсності та вочевидь є підробленими.
Окрім того, захисником не було надано жодних документальних підтверджень того, що ОСОБА_1 зверталась за відповідною правовою допомогою стосовно порядку проходження митного контролю у разі переміщення валютних цінностей.
Апеляційний суд не приймає до уваги аргументи захисника стосовно того, що митним органом не було прийнято до уваги виписку з рахунку в АТ «КБ «Приватбанк» та квитанції про валютно-обмінні операції в ТОВ «Фінод», які, на переконання захисника, підтверджують легальність походження валютних цінностей, натомість, в якості підстави для переміщення валютних цінностей в розмірі 40 000 Євро ОСОБА_1 було надано саме документи, нібито видані АТ «Комерційний Банк «Глобус», які, як було встановлено під час розгляду справи як судом 1-ої інстанції, так і апеляційним судом, фактично банком не видавались.
Із аналогічних підстав суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання захисника на те, що ОСОБА_1 насправді перевозила лише грошові кошти в розмірі 20 000 Євро, іншу суму валютних цінностей перевозили її пасажири, вважаючи таку версію вочевидь неспроможною, та такою, що суперечить наявним матеріалам справи, відповідно до яких саме ОСОБА_1 надала в якості підстави для переміщення через митний кордон валютних цінностей в розмірі 40 000 Євро банківські документи, один із яких, а саме заява на видачу готівки №451-62305 від 19.07.2022, посвідчував факт придбання нею зазначеної валюти у АТ «Комерційний Банк «Глобус» (а.с. 18).
Заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу того, що до матеріалів справи не долучено вироку суду, який би беззаперечно підтверджував факт підроблення документів, або висновків експертиз.
Водночас, апеляційний суд окремо зауважує на роз`ясненні, яке міститься у п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005, відповідно до якого судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Разом із тим, стандарти доказування, які застосовуються в кримінальному провадженні та у провадженні у справах про порушення митних правил вочевидь суттєво відрізняються, внаслідок чого апеляційний суд доходить переконання, що в даному випадку, з урахуванням отриманої під час апеляційного провадження відповіді АТ «КБ «Глобус» на запит суду, факт надання ОСОБА_1 митному органу в якості підстави для переміщення через державний кордон України валютних цінностей в розмірі 40 000 Євро підроблених документів, тобто фальшивих, таких, які фактично банком не видавались, є повністю доведеним для потреб притягнення останньої до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Відтак, на переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 свідомо, з прямим умислом, надала митному органу як підставу для транскордонного переміщення валютних цінностей в розмірі 40 000 Євро підроблені документи АТ «КБ «Глобус», до яких внесено неправдиві відомості, внаслідок чого в її діях, всупереч твердженням захисника, наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
За таких обставин, апеляційний суд констатує, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України повністю доведена.
В свою чергу, є слушними твердження представника митного органу з приводу необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 стягнення, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.
Так, суд 1-ої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватою у вчиненні інкримінованого їй порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, вирішуючи питання про накладення на неї стягнення, зазначив, що абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України, тобто санкцію зазначеної статті, було визнано неконституційним рішенням Конституційного Суду України №5-р(II)/2023 від 05.07.2023, внаслідок чого дійшов висновку про те, що справедливим підходом при накладенні стягнення на ОСОБА_1 буде застосування санкції ч. 1 ст. 471 МК України (а.с. 98-99).
Апеляційний суд вважає, що із таким висновком суду 1-ої інстанції неможливо погодитись з огляду на наступні обставини.
Як на цьому обґрунтовано зауважує суд 1-ої інстанції, рішенням Конституційного Суду України №5-р(II)/2023 від 05.07.2023 абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
В своєму рішенні КС України зазначає, що оспорювані приписи ч. 1 ст. 483 МК України встановлюють обов`язкову конфіскацію товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил. У КУпАП та МК не визначено процесуальних механізмів, які надали б можливість пом`якшити визначену абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України міру адміністративної відповідальності залежно від наявності обставин справи, що пом`якшують відповідальність, або дозволили б її не призначати, внаслідок чого КСУ дійшов висновку про те, що законодавець визначив міру адміністративної відповідальності, яка не є справедливою та такою, що відповідає легітимній меті.
Окрім того, КС України зазначив, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України не може забезпечити індивідуалізації відповідальності з огляду на відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф та обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.
Підсумовуючи викладене, КС України визнав, що абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України суперечить приписам ч. 1 ст. 8, ч.ч. 1, 4 ст. 41, ч. 2 ст. 61, ч. 1 ст. 64 Конституції України та є неконституційним.
Водночас, п. 2 резолютивної частини вищезгаданого рішення КСУ визначено, що абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України втрачає чинність через 6-ть місяців з дня ухвалення КСУ цього рішення, а п. 3 рішення зобов`язує Верховну Раду України привести нормативне регулювання, установлене абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.
Частиною 1 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відтак, апеляційний суд констатує, що в даному випадку на момент постановлення Малиновським райсудом м. Одеси оскаржуваної постанови від 28.09.2023 санкція ч. 1 ст. 483 МК України була чинною, незважаючи на визнання її неконституційною, з огляду на відтермінування втрати нею чинності самим рішенням КС України, внаслідок чого у суду 1-ої інстанції не було підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого санкцією іншої статті МК України, яка передбачає відповідальність за порушення митних правил, пов`язаних із недекларуванням валютних цінностей, що переміщуються через митний кордон України (ч. 1 ст. 471 МК України).
Водночас, окремої уваги варті приписи ч. 1 ст. 466 МК України, відповідно до яких адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 531 МК України встановлено, що підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
З урахуванням вищевикладених вимог митного законодавства, накладення на ОСОБА_1 стягнення, не передбаченого санкцією ч. 1 ст. 483 МК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції та винесення нової постанови, із накладенням на неї стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України.
При цьому, вирішуючи питання стосовно накладення на ОСОБА_1 виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В цьому контексті суд апеляційної інстанції наголошує на тій обставині, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо врегулювання окремих питань розпорядження іноземними товарами, транспортними засобами комерційного призначення, що перебувають на митній території України під митним контролем, а також такими, що незаконно ввезені на митну територію України» №3475-IX від 21.11.2023 (надалі – Закон) були внесені відповідні зміни до МК України, зокрема, згідно з п.п. 1 п. 13 розділу I Закону, ч. 1 ст. 483 МК України було викладено в наступній редакції:
«1. Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю».
Зазначені вище зміни до ч. 1 ст. 483 МК України, відповідно до п. 1 «Прикінцевих положень» Закону, набрали чинності 05.01.2024.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України передбачено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Положеннями ч. 1 ст. 467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Відтак, з урахуванням того, що на момент розгляду апеляційним судом справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України законодавець привів нормативне регулювання санкції вказаної норми у відповідність із Конституцією України та вищезгаданим рішенням КС України, з огляду на обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, а також з урахуванням того, що строки накладення адміністративного стягнення на теперішній час не закінчились, суд апеляційної вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості безпосередніх предметів порушення митних правил (грошових коштів), що складає 20 000 Євро, що за курсом НБУ станом на момент вчинення правопорушення, тобто станом на 26.07.2022, становить 748 200 грн.
Накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді 100 % вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, на чому наполягає митний орган в поданій апеляційній скарзі, на переконання суду апеляційної інстанції становитиме надмірне втручання держави у її право власності через позбавлення значної частини коштів, які вона особисто заробила, а також не відповідатиме принципам розумності, справедливості та пропорційності, з урахуванням фактичної відсутності завдання правопорушенням майнової шкоди державним інтересам.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги захисника, часткового задоволення апеляційної скарги представника митного органу, скасування постанови суду 1-ої інстанції та винесення нової постанови про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України з мотивів, викладених апеляційним судом вище.
Керуючись ст.ст. 7, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 3, 467, 486, 527, 529 МК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Євдокимова Д.А. – задовольнити частково.
Апеляційну скаргу захисника Воронюка М.О., в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 про накладання стягнення на  ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України – скасувати.

Прийняти нову постанову, якою накласти на  ОСОБА_1  стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі 50% вартості безпосередніх предметів порушення митних правил (грошових коштів), що складає 20 000 (двадцять тисяч) Євро, що за курсом НБУ станом на 26.07.2022 становить 748 200 (сімсот сорок вісім тисяч двісті) грн., без конфіскації таких грошових коштів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                  О.В. Копіца