Справа № 127/20488/24
Провадження № 22-ц/801/2009/2024
Категорія: 20
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року	Справа № 127/20488/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Копаничук С. Г., Панасюка О. С.,
з участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Вінницька міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2024 року, постановлену у складі судді Венгрин О. О. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа – Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2024 року у відкритті провадження у справі було відмовлено із посиланням на те, що у позовній заяві відповідачем зазначено ОСОБА_3 , яка, як було встановлено судом, померла до подання позову до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Чернілевська Р. В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 26 липня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Копаничук С. Г.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2024 року справу призначено до розгляду на 11 вересня 2024 року о 10 год. 00 хв. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2024 року суддю ОСОБА_8 замінено на суддю ОСОБА_9 .

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
У апеляційній скарзі адвокат Чернілевська Р. В. зазначає, що зазначена у позові відповідач ОСОБА_3 дійсно померла до подання позову, тому провадження у справі у частині заявлених до неї позовних вимог не може бути відкрито. 
Однак заявлені позовні вимоги до решти відповідачів повністю відповідають вимогам цивільного процесуального закону, а тому провадження у справі за позовом до них мало бути відкрито.
На думку, представника позивача своєю ухвалою суд першої інстанції позбавив його права на доступ до правосуддя.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави, а також апеляційну скаргу підтримали відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
Представник Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надав заяву про розгляд справ у його відсутність.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи. 

Позиція суду апеляційної інстанції 
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.
Згідно з частиною першою ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
У ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (стаття 46 чинного ЦПК України).
Частиною першою ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ст. 25, 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим.
В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите – підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите – підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої ст. 255 ЦПК України і суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Представник позивача звернувся в суд з позовною заявою 19 червня 2024 року.
Як було встановлено судом відповідач ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до моменту звернення із цим позовом до суду. Зважаючи на це ОСОБА_3 не набула цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не була стороною у даній справі на момент смерті, що відповідно виключає можливість правонаступництва на цьому етапі судового розгляду справи.
Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинена, а тому в даному випадку позовна заява до цієї особи не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі в частині позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_3 свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження у даній справі не підлягає відкриттю і справа в частині позовних вимог до померлої відповідачки не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства.
Водночас слушними є доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги у цій справі були заявлені також до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до передчасного та помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі у частині позовних вимог до зазначених вище відповідачів, а тому ухвала суду першої інстанції не може залишатися у силі. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
З огляду на викладене, колегія суддів виснує, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду. 

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2024 року скасувати.
Матеріали цивільної справи № 127/20488/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         С. Г. Копаничук

                                                                               О. С. Панасюк