ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 липня 2024 року           справа №200/2993/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі  № 200/2993/23 (головуючий І інстанції Бабіч С.І. ) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                               ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1  (далі – позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому з урахуванням уточнення просив: 
- визнати протиправним і скасувати рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах від 18.10.2022 № 056650007694, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області за результатами розгляду заяви позивача від 12.09.2022 про призначення пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 12.09.2022 та прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 12.09.2022 згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 12.09.2022, а також відповідно до частини 2 статті 46 Закону № 1058 нарахувати та виплатити позивачу суми пенсії, не отримані з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, із нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.10.2022 року № 056650007694 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: 33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) нарахування та виплату пенсії з 12.09.2022, а також сплатити суму заборгованості з пенсії, яка виникла починаючи з 12.09.2022.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076, місцезнаходження: 33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статі 114 Закону позивач надав зокрема уточнюючі довідки про пільговий характер роботи від 28.07.2022 No76 та No77, видані ТОВ “Краснолиманське”.
До пільгового стажу, як працівнику провідних професій позивачу не зараховано періоди роботи з 11.03.2014 по 02.11.2014 та з 12.04.2018 по 08.12.2020 згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.07.2022 № 76, 77 виданих ТОВ “Краснолиманське”, у зв`язку з тим, що вище вказані довідки не можливо перевірити на достовірність поданих даних.
09.09.2022 до Головного управління надійшов акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем реєстрації від 08.09.2022, яким зазначено, що ТОВ «Краснолиманське» не знаходиться за юридичною адресою: 01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Прорізна, 12-А. Отже, провести перевірку достовірності наданих довідок, за місцем реєстрації підприємства, неможливо.
Страховий стаж позивача на момент звернення становить (з врахуванням додаткових років за Списком № 1) становить 45 років 03 місяці 14 днів.
Стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах становить 18років 8 місяців 21 день.
Рішення суду першої має бути скасоване, підстав для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , що визначаються ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має, оскільки на момент звернення у позивача відсутній пільговий стаж, а саме 25 років.
Також, судом не врахований майновий стан відповідача щодо стягнення судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне. 
12.09.2022 позивач, звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою (з доданими документами) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у порядку, визначеному Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Подана заява була опрацьована за принципом екстериторіальності згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, що підтверджується листами Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.09.2022 року № 0500-1601-9/58578 і Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.10.2022 № 1700-0303-9/53568, розрахунками стажу позивача (форма РС-право), тощо.
У подальшому за результатами проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач перебуває на обліку, перевірки обчислення і нарахування страхового та пільгового стажу позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було направлено лист від 29.09.2022 № 0500-1601-9/58578 про перегляд пільгового стажу та права на призначення пенсії позивачу.
18.10.2022 відповідачем, за наслідками повторного перегляду пільгового стажу позивача, було винесено рішення № 056650007694, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність на момент звернення за призначенням пенсії необхідного пільгового стажу, встановленого частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV.
Як видно зі змісту вищевказаного рішення, на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії його страховий стаж (з урахуванням додаткових років за Списком № 1) становив 45 років 3 місяці 14 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 18 років 8 місяців 21 день. Вік позивача на дату звернення - 42 роки 10 місяців 17 днів.
Наведені відомості підтверджуються розрахунком стажу позивача (форма РС-право).
За результатами розгляду документів, доданих позивачем до заяви, до страхового стажу позивача зараховані усі періоди його роботи; до пільгового стажу позивача, як працівника провідних професій, не зараховано періоди роботи з 11.03.2014 по 02.11.2014 та з 12.04.2018 по 08.12.2020 згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.07.2022 № 76 і № 77, виданих ТОВ "Краснолиманське", у зв`язку з неможливістю перевірити зазначені довідки на предмет достовірності поданих даних (відповідно до акта про відсутність суб`єкта господарювання за місцем реєстрації від 08.09.2022 № 2600-1003-1/3894 ТОВ "Краснолиманське" не знаходиться за юридичною адресою: 01001, м. Київ, Шевченківський район, вул. Прорізна, буд. 12-А).
Згідно з наведеним у вказаному рішенні висновком позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю на дату звернення необхідного пільгового стажу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням  рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.
Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV -  не менше 20 років.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Як встановлено судами, у спірні періоди позивач працював на посадах передбачених Списком № 1 та № 202.
Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача та надані позивачем довідки, містять достатні дані для визначення в якості  пільгового стажу періоду роботи позивача які не зараховані відповідачем.
Щодо посилання скаржника у рішенні про неможливість зарахування стажу  у зв`язку з неможливістю перевірити зазначені довідки на предмет достовірності поданих даних, колегія суддів зазначає наступне. 
За вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки відповідачем, не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу та призначені пенсії. 
Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17, від 26 березня 2021 року у справі № 414/1221/17, від 10 вересня 2020 року у справі № 221/6434/16-а, від 28 серпня 2020 року у справі № 263/7235/17.
Зокрема Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17 зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через проведення АТО, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  роботу позивача.
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46  Конституції України  кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем та судом першої інстанції неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону № 1058.
Крім того, як зазначалось, відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, що підтверджується листами Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.09.2022 року № 0500-1601-9/58578 і Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.10.2022 № 1700-0303-9/53568, розрахунками стажу позивача (форма РС-право), тощо.
Проте, у подальшому за результатами проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач перебуває на обліку, перевірки обчислення і нарахування страхового та пільгового стажу позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було направлено лист від 29.09.2022 № 0500-1601-9/58578 про перегляд пільгового стажу та права на призначення пенсії позивачу.
18.10.2022 відповідачем, за наслідками повторного перегляду пільгового стажу позивача, було винесено рішення № 056650007694, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність на момент звернення за призначенням пенсії необхідного пільгового стажу, встановленого частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV.
Отже, спірне рішення було прийняте відповідачем після призначення позивачу пенсії.
Відповідно до ч.3 ст.44, ст.64 Закону № 1058 та Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05.04.2007 №877-V органами Пенсійного фонду України в Донецькій області виконуються функції контролю за достовірністю наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії. Важливість проведення заходів контролю полягає перш за все у запобіганні виникненню переплат та недоплат пенсій, і звичайно, що такі перевірки мають важливе значення в упередженні нецільового використання коштів Пенсійного фонду України внаслідок подання документів, що містять недостовірну інформацію про стаж роботи та заробітну плату.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять документального підтвердження, що після реєстрації заяви та прийняття рішення про призначення пенсії позивачу, відповідачем було встановлено недостовірність даних в поданих позивачем документах.
При цьому, рішення відповідача не містить законодавчих обґрунтувань наявності підстав для перегляду рішення. 
Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судових витрат, суд зазначає наступне.
За ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені ним.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                           ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі  № 200/2993/23- залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі  № 200/2993/23 -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 24 липня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                                Е.Г. Казначеєв 

Судді                                                                                                   А.А. Блохін

                                                                                                            І.В. Геращенко