У х в а л а
17 вересня 2024 року
м. Київ 
Справа № 369/12362/18
Провадження № 61-11316ск24
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Бондар Михайло Миколайович,
на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка), правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Грета Фінанс», до скаржника, ОСОБА_3 (далі - відповідачка) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрім» - про стягнення заборгованості та
в с т а н о в и в :
1.           7 серпня 2024 року адвокат в інтересах скаржника сформував в системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 26384/0/220-24 від 7 серпня 2024 року), у якій просив, зокрема, скасувати зазначені судові рішення та спрямувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
2.           За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
3.           Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.
(1) Щодо строку на касаційне оскарження
4.           Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).
4.1.       Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
4.2.       Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
4.3.       Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).
4.4.       За змістом пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
4.5.       19 грудня 2023 року апеляційний суд проголосив лише вступну та резолютивну частини постанови, а повне судове рішення склав 19 січня 2024 року. Скаржник оскаржив цю постанову до Верховного Суду 7 серпня 2024 року. Тобто пропустив передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження, який обчислюється з дня складення повного судового рішення (останнім днем такого строку був понеділок 19 лютого 2024 року). Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, однак належне обґрунтування поважності причин пропуску цього строку не навів. Мотивував відповідне клопотання так: згідно з матеріалами справи скаржник не отримав копію оскарженої постанови; згідно з договором про надання правової допомоги адвокат почав представляти інтереси скаржника з 2 серпня 2024 року. Того ж дня він подав заяву до суду першої інстанції про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді й ознайомився з повним текстом оскарженої постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
4.6.       За наведеного скаржником обґрунтування підстави поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду є неповажними. 
По-перше, скаржник не підтвердив те, що апеляційний суд не надіслав йому оскаржену постанову чи надіслав, але він не отримав останню (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає). 
По-друге, відсутність у скаржника представника до 2 серпня 2024 року не означає відсутність у скаржника можливості самостійно вчиняти дії для ознайомлення з рухом справи в суді апеляційної інстанції, зокрема звернутися до суду з клопотанням (про ознайомлення з матеріалами справи, про надання копії постанови апеляційного суду) чи слідкувати за результатом розгляду справи, використовуючи Єдиний державний реєстр судових рішень або зареєструвавши електронний кабінет.
4.7.       Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку (абзац перший частини третьої статті 393 ЦПК України).
4.8.       З огляду на вказане скаржник має надати інше обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення.
(2) Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору
5.           Скаржник у касаційній скарзі просив звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. За наведеного обґрунтування Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.
5.1.       Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 392 ЦПК України).
5.2.       Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 % розміру його річного доходу за попередній календарний рік; його майновий стан є незадовільним; річний дохід за 2023 рік в Україні становить 0,00 грн; на його утриманні перебувають троє дітей, у зв`язку з чим для їхньої безпеки скаржник покинув Україну, отримав тимчасовий притулок в Європейському Союзі, де перебуває на соціальному утриманні. Для підтвердження майнового стану надав:
-                   відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2023 рік;
-                   копію окремих сторінок закордонного паспорта, на яких, зокрема, є відмітка про виїзд скаржника за кордон 3 березня 2022 року.
5.3.       Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).
5.4.       Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; 
або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 
або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частини перша та друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
5.5.       За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.
5.6.       У Законі України «Про судовий збір» немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.
5.7.       Крім того, за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, як і зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення такої сплати особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
5.8.       Скаржник надав інформацію з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, згідно з якою за 2023 рік в України відсутні відомості про отримання скаржником доходу. Інформація про те, що в органах влади України немає відомостей про дохід скаржника за рік, що передує року подання ним касаційної скарги, не характеризує ні загальний майновий стан скаржника (зокрема не підтверджує відсутність у нього права власності на нерухоме майно, оплатного права користування ним, права власності на транспортні засоби тощо), ні не підтверджує відсутність у 2023 році доходу у країні, в якій скаржник отримав, за його словами, тимчасовий притулок. Відомості про те, що він у 2023 році отримав 0,00 грн доходу, і що у той самий час саме на його утриманні перебувають троє дітей, є взаємовиключними. Лише те, що скаржник, ймовірно, має соціальне утримання від Європейського Союзу, не є підставою вважати майновий стан скаржника таким, який унеможливлює сплату судового збору. 
5.9.       Довідку з Пенсійного фонду України про суми отриманого доходу, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості з відповідних реєстрів країни тимчасового притулку (проживання), банківські виписки про рух коштів, а також інші відомості, що можуть характеризувати майновий стан, скаржник суду не надав. Наведені ним доводи та надані на їх підтвердження докази не можна визнати такими, що належно характеризують саме майновий стан і зумовлюють необхідність задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору. Тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.
(3) Щодо сплати судового збору
6.           До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
6.1.       Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).
6.2.       Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
6.3.       За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
6.4.       За змістом підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» такий мінімум у місячному розмірі з 1 січня 2018 року становив 1 762,00 грн.
6.5.       При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
6.6.       У жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути зі скаржника та відповідачки солідарно 46 736 929,94 грн боргу за кредитним договором, що складається з 247 751,57 доларів США боргу за кредитом, 241 551,60 доларів США заборгованості за процентами та 33 935 772,58 грн пені за прострочення погашення кредиту. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, задовольнив позов частково: стягнув зі скаржника 247 751,57 доларів США боргу за кредитом, 241 551,60 доларів США заборгованості за процентами. Скаржник оскаржив судові рішення у частині задоволених вимог, тобто щодо двох вимог майнового характеру.
6.7.       Тому за подання касаційної скарги скаржник за попереднім підрахунком мав би сплатити 1 762,00 грн х 5 х 200% х 0,8 = 14 096,00 грн судового збору (розрахунок за максимальною ставкою, враховуючи розмір майнових вимог, яких стосується скарга).
Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;2866107332; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 369/12362/18).
6.8.       Скаржник має надати суду документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону (разом із копіями відповідних документів відповідно до кількості учасників справи).
(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги
7.           Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).
8.           В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). 
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
9.           Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
10.        Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали адвокатові або скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику або відмовить у відкритті касаційного провадження.
11.        Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржник повинен надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,
у х в а л и в :
1.           Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Грета Фінанс», до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрім» - про стягнення заборгованості.
2.           Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима