ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5318/24 Справа № 179/1119/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року, -
В С Т А Н О В И В:

22 липня 2021 року АТ “Акцент-Банк” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору б/н від 14 травня 2020 року в сумі 18584 грн. 16 коп. та судові витрати по справі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом Відповідача в заяві. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 09 липня 2021року має заборгованість – 18584 грн. 16 коп., яка складається з наступного: 14250 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом; 4333 грн. 98 коп. - заборгованість по відсоткам. Відповідач добровільно не погашає суму кредиту, чим порушує умови договору (а.с.2-4).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року позов АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості — задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 14 травня 2020 року, а саме: -14250 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом; - 4333 грн. 98 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -2270 грн. 00 коп. – судовий збір (а.с.41-44).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі (а.с.54-61). 

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом Відповідача в заяві.
Відповідно до п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує, станом на 29 листопада 2020 року заборгованість відповідача становить 18584 грн. 16 коп. та складається з наступного:
- 14250 грн. 18 коп. - заборгованість за кредитом;
- 4333 грн. 98 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, визначено його істотні умови, які відповідачем не виконуються. 

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів наголошує на тому, що в підписаній відповідачкою анкеті-заяві без номеру від 14.05.2020 року, відсутні дані про отримання кредитної картки, відсутня інформація щодо строку її дії, дані відсоткової ставки за користуванні кредитними коштами, (а.с.7). Тобто, АТ А-Банк не довів факт погодження між сторонами процентної ставки за користування кредитом чи прострочення зобов`язання.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, які розміщені на сайті, як невід`ємні частини спірного договору.
Матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ А-Банк. 
Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої – договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТА-Банк, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19.
Анкета-заява клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 14.05.2020 року, жодним чином не доводить правових підстав для нарахування відсотків. 
Паспорт споживчого кредиту від 14.05.2020 року в якому зазначено про те, що зазначена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2021 року (а.с.7-8) не доводить правових підстав для задоволення позову. У вказаному паспорті споживчого кредиту вказано, зокрема, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту.
Більше того, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

       Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

       У задоволенні позову акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: