ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 361/790/22
провадження № 61-10024св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Мохаммед,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Євдоченко Наталія Дмитрівна, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у складі судді Петришин Н. М. 
від 21 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., від 24 квітня 2024 року і виходив з наступного.
Основний зміст позовних вимог і заперечень на них
1.           У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , АТ «Універсал Банк», приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурка А. М. про визнання права власності та зняття арешту з майна.
2.           Свої вимоги  ОСОБА_1 мотивував тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі ними придбано трикімнатну квартиру за адресою: кв. АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу вказаної квартири за їх домовленістю оформлено на ім`я відповідачки ОСОБА_2 , але він укладений за його згодою, відтак квартира належить подружжю на праві спільної сумісної власності. 
3.           Вказує, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області та судів вищестоящих інстанцій у період 2015-2021 років перебувала справа № 361/5198/15-ц за позовом АТ «Універсал банк» до ОСОБА_2 та 
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18 червня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист 361/5198/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року у розмірі 
101 863, 20 доларів США. На початку лютого 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо боржника ОСОБА_2 на належне їй майно накладено арешт, проведено його опис майна та здійснюється підготовка до його примусової реалізації. 
4.           25 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у вказаному виконавчому провадженні, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржниці ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 112 049, 52 доларів США та 
269 грн.
5.           Позивач вважав, що він не є боржником, а опис та арешт вказаної квартири та можлива подальша примусова реалізація у виконавчому провадженні порушує його права, оскільки він є співвласником квартири та не відповідає за зобов`язаннями ОСОБА_2 згідно з рішенням у справі                      № 361/5198/15-ц. Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко А. М. тільки пересвідчився в тому, що квартира зареєстрована на боржника і не з`ясував її сімейний стан та не встановив, чи придбана квартира у період шлюбу.
6.           Згідно з доводами позивача, спірна квартира є спільною сумісною власністю, як така, що придбана у період шлюбу, а тому вказані дії приватного виконавця, спрямовані на відчуження належної йому частки у квартирі, є порушенням його прав як співвласника вказаного майна.
7.           З урахуванням зазначеного,  ОСОБА_1 просив зняти арешт з квартири      АДРЕСА_1 , накладений постановою від 15 вересня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А. М. у виконавчому провадженні 
№ НОМЕР_1, та виключити вказану квартиру з опису майна ОСОБА_2 та у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8.           Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 21 серпня 2023 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
9.           Рішення суду першої інстанції мотивовано тим,що позивач був обізнаний щодо укладення кредитного договору, існування заборгованості за судовим рішенням.  Під час розгляду справи позивач не навів обставин та не довів того, що борг, який стягується у виконавчому провадженні, є особистим зобов`язанням ОСОБА_2 , як і не довів того, що подружжя не несе відповідальності за спільними зобов`язаннями усім своїм майном. Між сторонами фактично відсутній спір щодо поділу нерухомого майна. Позивач був обізнаний про ухвалене судове рішення про стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_2 , тому у разі задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири будуть порушені права та інтереси кредитора, на користь якого підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у зв`язку з неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов`язань. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
10.        Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року - без змін.
11.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діють недобросовісно і зловживають правом на шкоду правам й інтересам АТ «Універсал Банк», намагаються створити перешкоди для примусового виконання судового рішення.
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
12.        12 липня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат 
Євдоченко Н. Д., через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
13.        Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі                    № 212/7727/13-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц, від 03 липня 2023 року у справі № 523/8641/15, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідження зібраних у справі доказів, ненадання їм належної правової оцінки та встановлення обставин на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
14.        Заявник вказує, що при вирішенні спору апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що кредит використано на придбання трикімнатної квартири, яка є предметом спору. Зазначені висновки апеляційного суду зроблені на підставі недопустимих доказів, текст кредитного договору судами при вирішенні спору не досліджувався.
15.        Звертає вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що ОСОБА_2 уклала кредитний договір в інтересах сім`ї, а тому припинення поруки ОСОБА_1 не має правового значення для справи, незважаючи на зміст рішення по справи № 361/5198/15-ц. 
16.        Згідно з доводами касаційної скарги, апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про те, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діють на шкоду правам й інтересам АТ «Універсал Банк», водночас на момент подачі позову між ним та ОСОБА_2 існував спір щодо права власності на спірну квартиру. В цілому висновки апеляційного суду зроблені на припущеннях, а також не враховано преюдиційні обставини, встановлені у справі № 361/5198/15-ц.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
17.        Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 361/790/22.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
18.        У поданому відзиві на касаційну скаргу АТ «Універсал Банк» посилається на те, що суди попередніх інстанцій дійшли правильних та обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог. Суди на підставі належних та допустимих доказів дійшли висновків, що кредитні кошти отримані на придбання квартири, що зокрема встановлено судовими рішення у справі                      № 361/5198/15-ц. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
19.         ОСОБА_1 з 22 лютого 1986 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 .
20.        20 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 
21.        У пункті 20 договору купівлі-продажу квартири від 20 березня 2008 року вказано, що договір укладається за згодою чоловіка покупця ОСОБА_1 , що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С. 20 березня 2008 року за реєстровим № 1307.
22.        Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 18 серпня 2021 року, вищевказана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .
23.        У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 361/5198/15-ц за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
24.        Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 22 жовтня 2020 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року у розмірі 106 615 доларів США 56 центів, що за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2020 року - 28, 27 грн складає 3 014 021, 88 грн, та судовий збір у розмірі 3 775, 80 грн.
25.        Постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року було частково задоволено апеляційну скаргу адвоката Євдоченко Н. Д. - представника ОСОБА_2 , рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
26.        Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь 
АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року у розмірі 101 863 долари США 20 центів, з яких: заборгованість по кредиту - 95 764 долари США 01 цент, заборгованість по відсотках - 6 072 долари США 99 центів, заборгованість по підвищених відсотках - 26 доларів США 20 центів.
27.        Постановою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 361/5198/15-ц рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 25 травня 2021 року у частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та у цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
28.        У судових рішеннях у справі № 361/5198/15-ц зазначено, що 20 березня 
2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 053-2008-834, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала у 
ВАТ «Універсал Банк» кредит у розмірі 105 000 доларів США, строком користування до 10 березня 2034 року, зі сплатою 12,45 % річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
29.        Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек, після придбання квартири на ім`я ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири від 20 березня 
2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С. за реєстровим № 1308, на квартиру 
АДРЕСА_1 у цей же день, 20 березня 
2008 року було накладено заборону відчуження, у зв`язку з укладенням договору іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О. С. за реєстровим № 1315, заборона на відчуження - за реєстровим № 1316, іпотекодержатель ВАТ «Універсал Банк», розмір основного зобов`язання 105 000 доларів США.
30.        25 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко А. М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/5198/15-ц, виданого 18 червня 2021 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101 863 долари США 20 центів та судовий збір.
31.        15 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко А. М. винесено постанову про опис та арешт майна боржника у ВП № НОМЕР_1, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,0 кв. м, житловою площею - 36,7 кв. м.
Позиція Верховного Суду
32.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
33.        Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
34.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
35.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
36.        Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
37.        Суди не мають використовуватися як інструмент нерівності й несправедливості.
38.        Згідно із статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
39.        Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
40.        Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України 
від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.
41.        Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
42.        При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
43.        Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
44.        Частиною другою статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
45.        Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).
46.        Частинами першою, другою статті 73 СК України передбачено, що за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.
47.        Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц вказав, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу і накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси позикодавця і направлений на недопущення стягнення заборгованості за договором позики за рахунок майна боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
48.        У той же час Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 липня 2023 року у справі № 523/8641/15 дійшов висновку, що у разі задоволення позову одного з подружжя про визнання права на частку в праві спільної власності на майно, яке перебуває в іпотеці, інший з подружжя, який не був стороною договору іпотеки, а надав лише згоду на вчинення договору іпотеки іншим з подружжя, стає співіпотекодавцем. 
49.        У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
50.        Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
51.        Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
52.        Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, перевіривши доводи сторін спору та подані ними докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність фактичного спору між подружжям про поділ майна та спрямованість поданого позову на уникнення сплати боргу боржником (дружиною позивача) або ж ускладнення виконання судового рішення про стягнення боргу. 
53.        Судами враховано, що спірна квартира є предметом іпотеки, а позов у цій справі подано після відкриття 25 липня 2021 року виконавчого провадження                № НОМЕР_1, винесення постанови 15 вересня 2021 року про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, за наявності невиконаного ОСОБА_2 рішення суду про стягнення на користь                           АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі                    101 863 долари США 20 центів.
54.        Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
55.        Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
56.        Аналізуючи вищезазначене, а також фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником, а за спільним зобов`язанням подружжя відповідає спільним майном.
57.        Досліджені судами докази, а також встановлені у справі 
№ 361/5198/15-ц обставини дають достатні підстави для висвноку, що цільове призначення кредиту за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року - на придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
58.        Вказані обставини підтверджуються, зокрема, наявною інформацією у витязі з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек щодо накладення заборони відчуження у зв`язку з укладенням договору іпотеки, де розмір основного зобов`язання складає 
105 000 доларів США (т. 1 а. с. 14).
59.        Висновки судів узгоджуються правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові                                 від 11 листопада 2019 року в справі № 337/474/14-ц, Верховного Суду у постановах від 26 січня 2023 року у справі № 442/5855/21 (провадження № 61-8254св22), від 20 вересня 2023 року у справі № 303/3674/21 (провадження № 61-6315св23). 
60.        Враховуючи обставини цієї справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що  ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, діяв недобросовісно, зловживав правом на шкоду правам й інтересам АТ «Універсал Банк», намагався перешкодити виконанню судового рішення про стягнення коштів.
61.        Вказаних обставин позивачем не спростовано, а його доводи зводяться значною мірою до необхідності переоцінки доказів у справі.
62.        Слід звернути увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 
№ 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
63.        Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку як кожному доказу окремо, так і доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
64.        Висновки судів першої та апеляційної інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, на які послався заявник у касаційній скарзі, з урахуванням обставин, встановлених у цій справі.
65.        Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального чи порушенням норм процесуального права.
66.        Колегія суддів враховує, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
67.        Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
68.        Враховуючи наведене, встановивши у межах доводів касаційної скарги відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Євдоченко Наталія Дмитрівна, залишити без задоволення.
2.           Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 
від 21 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	     Є. В. Синельников   	
 	     О. М. Осіян  	
 	     В. В. Шипович