Дата документу 16.07.2024 Справа № 335/11605/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 335/11605/23                                                Головуючий у 1 інстанції: Бредіхін Ю.Ю.
№ 22-ц/807/1104/24                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі адвоката Колеснікової Тетяни Альбертівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2024 року у справі за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відібрання дитини від батьків та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2023 рокуорган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відібрання дитини від батьків та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначало, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 15.08.2023 перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підставою для взяття дітей на облік стала заява неповнолітнього ОСОБА_2 від 01.08.2023 про те, що він не бажає проживати з матір`ю через неналежні умови проживання та листа Запорізького міського центру соціальних служб від 14.08.2023 №1595/03-01 про наявність у родині складних життєвих обставин.
Вказані діти проживали разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дітей ОСОБА_4 , проживає окремо від дітей за адресою: АДРЕСА_2 , вихованням та утриманням синів не займається, їх життям не цікавиться.
Під час перебування дітей на обліку з їх матір`ю неодноразово проводились бесіди профілактично-виховного характеру, вона ознайомлювалась з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Здійснювалась спроба потрапити в житло, де проживають діти, проте вона виявилась невдалою, оскільки двері не відчинили, мати дітей відмовлялась надавати доступ до житла.
16.11.2023 року до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло повідомлення поліції про вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 насилля по відношенню до матері.
В той же день, відділом по району здійснений вихід за місцем проживання дітей та матері, за підсумками якого встановлено, що потрапити до житла неможливо через захаращеність різними речами, одягом, коробками, мотлохом, пересуватись по квартирі неможливо, умов для проживання дітей не створено. ОСОБА_5 не мав одягу за сезоном, мав неохайний вигляд, зі слідами висипу на обличчі, брудним, непідстриженим волоссям.
За результатами виходу, враховуючи те, що, згідно актів оцінки рівня безпеки дітей від 16.11.2023, їх перебування в родині є дуже небезпечним, діти були тимчасово влаштовані до КНП «Міська дитяча лікарня №5» на підставі актів оцінки рівня безпеки та розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 16.11.2023р. № 380 р «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері без позбавлення її батьківських прав».

Посилаючись на вищезазначене, просило суд відібрати дітей від батьків та стягнути аліменти на їх утримання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2024 року позов задоволено.
Відібрано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення їх батьківських прав.
Відібрано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення їх батьківських прав.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.11.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі адвоката Колеснікової Т.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_1 дійсно потребує підтримки у виховному процесі, але жодним документом не виявлено складних життєвих ознак ні відповідачки, ні дітей. Мати дітей створила всі залежні від неї умови для належного розвитку та виховання дітей: винайняла житло за адресою: АДРЕСА_4 , діти мають необхідний одяг, харчування (яке забезпечується також за рахунок гуманітарної допомоги), придбані необхідні приладдя для гуманітарного та духовного розвитку дітей. Навіть після відібрання дітей ОСОБА_1 цікавиться своїми дітьми. Крім того, зважаючи на сильний духовний зв`язок між ОСОБА_1 та її молодшим сином ОСОБА_6 , відібрання дитини не сприятиме гармонійному розвитку дитини.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи положення частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає повною мірою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що захаращення квартири є надмірним та не сприяє нормальному проживанню у ньому (речі заважають навіть відкрити дверцята холодильника). При цьому сама відповідач підтверджує той факт, що вона відмовляється від допомоги родичів у прибиранні, мотивуючи свою відмову якимись спробами родичів позбавити її права володіння цією квартирою. ОСОБА_1 дійсно винайняла квартиру, яка має належні умови для проживання, проте рівень її доходів явно недостатній для тривалої оренди цієї квартири, а будь-яких дій задля приведення власного житла у нормальний стан нею не вчинено. Щодо другого відповідача – батька дітей, то судом встановлено, що взагалі не проявив жодного інтересу ані до цієї справи, ані до дітей та їхнього життя.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції враховуючи такі обставини.

Судом встановлено, що діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Батько дітей ОСОБА_4 , проживає окремо від дітей за адресою: АДРЕСА_2 , вихованням та утриманням синів не займається, їх життям не цікавиться.
ОСОБА_1 не працює, отримує пенсію, яка є єдиним джерелом її доходу. 
За клопотанням представника ОСОБА_1 у судовому засіданні була заслухана думка дітей. 
ОСОБА_2 повідомив суд, що в них із матір`ю постійно виникають конфлікти на побутовому рівні, які він пояснив тим, що мати примушує його робити те, що йому не подобається. Також вказав на те, що мати не готує їжу і вони харчуються лише раз на день у вечорі, коли мати приносить їжу з пунктів видачі гуманітарної допомоги. Проте, зберігати їжу в них не має можливості, оскільки холодильник у квартирі зламаний. ОСОБА_2 вказав, що зараз він проживає у своєї рідної сестри – ОСОБА_2 та бажає залишитись там.
ОСОБА_3 повідомив суд, що мати постійно бере його із собою до пунктів видачі гуманітарної допомоги, а також вона часто підбирає речі на смітнику, що викликає у нього почуття сорому. Він вказав, що йому не подобається постійно ходити із матір`ю по пунктах видачі гуманітарної чи благодійної допомоги, і те, що мати набирає там зайвий одяг чи інші речі і несе їх додому. Зокрема, він вказав на те, що через те, що цих речей так багато у квартирі неможливо відкрити дверцята холодильника. 
ОСОБА_3 також вказав на те, що мати піклується про нього і відводить на заняття до художньої та музичної школи, проте інколи вона каже йому, що він «зброя чаклуна, яка має її вбити» і це лякає його. Зазначив, що не бажає повертатись до квартири матері і хоче жити із сестрою. 
ОСОБА_2 – донька відповідачів та рідна сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пояснила суду, що вона не заперечує аби брати проживали разом із нею. Також вона вказала на те, що вважає ОСОБА_1 гарною матір`ю, проте вона постійно відмовляється від допомоги із прибиранням у квартирі, а сама квартира дійсно має захаращений вигляд.
ОСОБА_1 пояснила суду, що вона накопичила речі коли готувалась до народження дитини у 2014 році, проте вона втратила цю дитину через отруєння. Також зазначила, що вона викладала курси макраме і тому в неї у квартирі багато книжок. 
Стосовно того, що вона не готує їжу вдома, ОСОБА_1 пояснила, що її багато разів намагались отруїти, у тому числі, її донька – ОСОБА_2 , а також син – ОСОБА_2 , підсипаючи різні порошки, які вона неодноразово знаходила у квартирі. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що дійсно холодильник у кватирі зламаний, проте в неї є новий у гаражі і їй потрібен час для того аби перевезти його у квартиру. Холодильник за її словами зламався приблизно півтора роки тому. 

Частиною третьою статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Як передбачено статтею 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Статтею 171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27вересня 1991 року (далі Конвенція про права дитини), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (пункт 1 статті 9 Конвенції про права дитини).
Із положень статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини четвертої статті 10 ЦПК України слідує, що суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Мамчур проти України" ("Mamchur v. Ukraine", заява №10383/09, рішення від 16 липня 2015 року, пункт 100) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Також у рішенні від 7 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" ("Hunt v. Ukraine", заява №31111/04, пункти 57-58) Європейський суд з прав людини вказав на те, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що проживання дитини разом із батьками в сім`ї відповідає найкращим її інтересам, оскільки дитина має право на особисте піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.
Розлучення дитини з батьками може бути обумовлене лише виключними обставинами, в тому числі неправомірною поведінкою батьків, яка призводить до грубого порушення економічних, соціальних і культурних прав дитини, створює загрози для безпечних умов її проживання та розвитку, перешкоджає належному матеріальному забезпеченню дитини.
Відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав є одним із заходів сімейно-правової відповідальності, яка спрямована на захист прав та інтересів дитини, настає при винній поведінці батьків на підставах і у порядку, передбачених законом, та породжує настання невигідних для батьків наслідків, у тому числі втрату права на виховання дитини.
Одними з підстав відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а також існування небезпеки для життя та здоров`я дитини на час перебування дитини у батьків або одного з них.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійний характер.
Водночас, небезпека для життя дитини (створення реальної можливості загибелі) та небезпека для здоров`я (вплив чинників середовища життєдіяльності, що створює загрозу здоров`ю) мають існувати внаслідок умисного невиконання батьком та/або матір`ю дитини своїх батьківських обов`язків.

Якщо дитина (з урахуванням віку та зрілості) здатна сформулювати власні погляди, то вона повинна бути заслуханою в ході судового розгляду з усіх питань, що стосуються її особисто, у тому числі щодо вирішення між батьками, іншими особами спору про позбавлення батьківських прав (див. статтю 12 Конвенції про права дитини).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Обґрунтовуючи позов, Орган опіки та піклування послався на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а залишення у них дітей є небезпечним для їх життя та здоров`я.
Також у позові зазначено, що підставою для взяття дітей на облік (як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах) була заява неповнолітнього ОСОБА_2 від 01.08.2023 про те, що він не бажає проживати з матір`ю через неналежні умови проживання та листа Запорізького міського центру соціальних служб від 14.08.2023 № 1595/03-01 про наявність у родині складних життєвих обставин.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_2 від 01.08.2023, він не хоче жити з мамою через неналежні умови проживання, завалів речей, півтора року матір не пускає самого на вулицю, не готує їсти, годує їжею з роздачі для біженців, відсутнє взаєморозуміння (а.с.9).

Листом Запорізької міської ради від 14.08.2023 №1595/03-01 повідомлено, що в ході бесіди 09.08.2023 з ОСОБА_2 було з`ясовано, що Макарій перебуває у конфліктній ситуації зі своєю матір`ю через її психічний стан та має намір проживати в інтернатному закладі. з його слів, матір має неадекватну поведінку, а саме: мати протягом декількох років розказує йому та його молодшому брату про те що всі оточуючі люди бажають позбавити її життя шляхом отруєння,у тому числі близькі родичі. також хлопець повідомив, що у квартирі, де вони проживають, суцільний безлад, повно тарганів, квартира повністю засмічена речами, які мати приносить зі смітників.
ОСОБА_1 повідомила, що не заперечує, щоб її син проживав в інтернатному закладі, мотивуючи це тим, що він вже дорослий; розповідала про складні стосунки з родичами, які усіляко бажають позбавити її життя через отруєння, отруту вона неодноразово знаходила у себе вдома. Поводила себе жінка спокійно, але наполегливо.
За результатами роботи наявні ознаки складних життєвих обставин та потреба у захисті прав та інтересів дітей (а.с.12).

ОСОБА_1 у поясненнях від 29.08.2023 вказала, що зобов`язується 11.09.2023 заплатити за кімнату за новим місцем проживання, де вона планує жити з дітьми і перевезти найнеобхідніші речі, заплатити за Інтернет (а.с.10).

ОСОБА_2 у поясненнях від 29.08.2023 вказав, що зобов`язується з мамою протягом двох тижнів переїхати до нового місця проживання і перевезти туди найнеобхідніші речі. Зобов`язується перевезти речі – допомогти матері в їх перевезенні. Зобов`язується навчатись в ліцеї, не пропускати заняття. Зобов`язується не конфліктувати з матір`ю (а.с.10, зворот). 
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 12.09.2023, вони не змогли переїхати на інше житло з дітьми, оскільки бояться їхнього сина ОСОБА_7 . Він 05.09.2023 почав ломати коробки, кинув на неї коробку з гуманітарною. Почав загрожувати, що все переламає. Їй довелося викликати поліцію. Після приїзду поліції заспокоївся. Примушує її написати відмову від нього, псує їм майно, відломав деталь мультиварки, засунув в її стару мобілку рисове зерно, зробив щось комп`ютеру і той перестав включатись. Гроші на гуртожиток вона витратила на ремонт двох комп`ютерів, купила для художки молодшому сину, заплатила за квартиру, купила сливки гран і какао (а.с.11).

Відповідно до подання ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 15.11.2023 № 19166/46/02-2023 щодо виявлення неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , яка спинилась в складних життєвих обставинах та встановлення факту вчинення домашнього насильства психологічного характеру з боку неповнолітньої дитини ОСОБА_2 відносно своєї матері ОСОБА_1 , 15.11.2023 о 17:42 годині до ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, надійшло повідомлення зі спеціальної служби «102» щодо погроз з боку неповнолітнього сина в бік своєї матері та малолітнього брата за адресою проживання: АДРЕСА_1 . Дане повідомлення було зареєстроване до журналу єдиного обліку відділу поліції №1 Запорізького РУП 'НП в Запорізькій області за номером № 28450 від 15.11.2023 року.
В ході проведення перевірки 15.11.2023 року, було встановлено, що 15.11.2023 о 17:30 неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в образах нецензурною лайкою та погрозах застосування фізичного насильства. В результаті чого, неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 889207 від 15.11.2023 року та тимчасово заборонний припис серії АА 290394 від 15.11.2023 року).
Крім цього, під час відпрацювання вищевказаного повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що за даною адресою проживає родина у складі: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умови проживання дітей незадовільні та наявна безпосередня загроза життю або здоров`ю, дітей, яка полягає в антисанітарії, відсутності окремих місць для сну, відпочинку та навчання, незабезпеченість у одязі за сезоном та продуктами харчування (а.с.26).

У розпорядженні Запорізької міської ради від 16.11.2023 № 380р про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері без позбавлення її батьківських прав вказано, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказані діти проживають з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько з дітьми не проживає, участіу їх вихованні не бере.
Під час перебування на обліку з  ОСОБА_1  неодноразово прововодились бесіди профілактично-виховного характеру з приводу відповідального батьківства та необхідності приведення житла до належного стану, вона ознайомлювалась з відповідальністю за неналежне виконаннябатьківських обов`язків.
За неналежне виконання нею батьківських обов`язків ОСОБА_1 притягалась до відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП.
16.11.2023 до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло повідомлення від органів поліції про те, що у квартирі антисанітарія, безлад, для дітей не створено належних умов, вчинено домашнє насильство.
16.11.2023 відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з працівниками поліції здійснений вихід за місцем проживання вказаних дітей.
За підсумками виходу встановлено, що умови проживання в квартирі незадовільні: квартира захаращена речами так, що неможливо до неї навіть потрапити.
Враховуючи вищевказане, проживання дітей в неналежних умовах може створювати загрозу їх життям та здоров`ю (а.с.22).

КНП «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради від 17.11.2023 № 02-13/1227 повідомила, що до лікарні 16.11.2023 року доставлені діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.23).

Разом з тим, в ході розгляду справи ОСОБА_1 були надані суду наступні докази.

Так, відповідно до листа КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 19.12.2023 № 6123-днв повідомлено, що ОСОБА_1 з 1992 неодноразово перебували на стаціонарному лікуванні. Востаннє з 08.06.2004 по 07.07.2004. діагноз: шизоафективний розлад, маніакальний тип. Востаннє були оглянуті лікарем-психіатром 12.12.2023. висновок: на момент огляду психотичних розладів не виявлено (а.с.58).

Довідкою № 8567 від 13.12.2023 КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, наданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджено, що вона під спостереженням нарколога в КНП «ОКЗ НПД» ЗОР не перебуває (а.с.60).

Матеріали справи містять копію договору оренди житлового приміщення від 15 грудня 2023 року, за яким ОСОБА_1 орендує житлове приміщення (квартира АДРЕСА_4 ) (а.с.61-62).

Листом від 31.05.2024 № 51 Запорізька дитяча музична школа № 2 повідомила, що  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 3 класі елементарного підрівня з фаху ударних інструментів (клас викладача ОСОБА_8 ).
Згідно доповідній записці викладачі ОСОБА_8 в І семестрі 2023-2024 навчального року ОСОБА_9 відвідував заняття систематично, склав підсумковий академічний концерт на 10 балів, та не мав академічних заборгованостей з інших дисциплін.
В II семестрі 2023-2024 навчального року заняття стали набувати несистематичний характер, з лютого місяця учень заняття не відвідував), хоча плата за навчання дитини сплачувалась своєчасно та в повному обсязі.
За підсумками 2023-2024 навчального року ОСОБА_9 має академічні заборгованості з фаху (ударні інструменти), музичної грамоти та практичного музикування, бесід про мистецтво. Згідно Статуту ЗДМЩ. №2, за рішенням педагогічної ради закладу учню ОСОБА_9 буде надана можливість ліквідувати академічні заборгованості до 20 вересня 2024 року. У разі виконання цих умов, його буде переведено в 4 клас.
За весь період питаннями навчання, відвідуванням концертів, дисципліною та розвитком дитини цікавилась мати, ОСОБА_1 . 
Через те, що дитина перестала відвідувати заняття в музичній школі, зробити висновки про зміни в духовному розвитку неможливо. Причини відсутності на заняттях можуть бути як через небажання самого учня продовжувати навчання, так і через відсутність контролю, або можливості приводити його на заняття законними представниками дитини.
Мати, ОСОБА_1 постійно цікавилась станом справ свого сина та намагалась зробити все належне від неї, щоб учня ОСОБА_9 не відраховували з контингенту ЗДМШ № 2 за пропуски занять (а.с.138).

Згідно із характеристикою Запорізького ліцею «Промінь» Запорізької міської ради від 02.04.2024 № 01-41/71 здобувача освіти 11 -А класу ОСОБА_2 зарахований до Запорізького ліцею «Промінь» Запорізької міської ради 08.02.2023 року (наказ № 11-у). 
За період навчання проявив себе як відповідальний юнак. На онлайн-уроки виходить постійно і без запізнень. Пропусків занять без поважних причин не було. Навчальні досягнення, здебільшого, на середньому рівні. До навчання ставиться без наполегливості та не використовує свої можливості у повному обсязі. Мотивація до навчання на задовільному рівні. Намагається уникати спілкування під час онлайн-уроків.
Знаходиться на внутрішньому обліку в Запорізькому ліцеї «Промінь» (наказ від 30.08.2023 № 179р, протокол № 1 Ради профілактики правопорушень серед здобувачів освіти від 30.08.2023).
Вміє аналізувати об`єктивну дійсність. Самостійний. Завжди відстоює власну точку зору. Буває нестриманий у спілкуванні з іншими здобувачами освіти. Має потребу в увазі. Серед однокласників друзів немає. Завжди прислухається до думки вчителів.
Виховувався в багатодітній родині. Інвалід з дитинства. До 24.11.2023 року жив з матір`ю, ОСОБА_1 , та молодшим братом ОСОБА_6 . Батьки ОСОБА_10 розлучилися. ОСОБА_10 підтримує зв`язок з батьком. З 24.11.2023 року тимчасово влаштований з молодшим братом в родину старшої сестри ОСОБА_11 . Сестра знаходиться на постійному зв`язку ;з класним керівником. Цікавиться навчанням брата. Рішенням Ленінського районного суду м, Запоріжжя від 12.03.2024 року № справи 335/11605/23 Макарія відібрали від батьків, без позбавлення їх батьківських прав (а.с.139).

Відповідно до листа Запорізької дитячої художньої шкоди від 07.06.2024 № 133  ОСОБА_3 зарахований з 01 вересня 2023 року до першого базового класу Запорізької дитячої художньої школи. Класний керівник ОСОБА_12 ОСОБА_9 дисциплінований учень, має початковий рівень рисувальних навичок, проте в навчанні пасивний, потребує спонукання та заохочення. В першому семестрі вихованням ОСОБА_9 займалася мати – ОСОБА_1 . ОСОБА_13 завжди була присутня під час проведення занять в художній школі. Відвідувала батьківські збори та забезпечувала ОСОБА_6 художніми матеріалами для повноцінного навчання в художній школі. З 01.01.2024 року ОСОБА_9 заняття не відвідував. У зв`язку з невідвідуванням занять ОСОБА_6 не атестований, бо не опанував освітню програму першого класу художньої школи (а.с.140).

Згідно із характеристикою Запорізької гімназії № 41 Запорізької міської ради від 11.06.2024 № 103 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 5-А класу, який тимчасово проживає із опікуном, ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 навчається в 5-А класі. З 16 листопада 2023 року учень був вилучений у матері, ОСОБА_1 . Родина має статус малозабезпеченої. Наразі дитина тимчасово виховується опікуном - ОСОБА_11 .
За період перебування ОСОБА_6 разом з матір`ю, ОСОБА_1 , дитина мала достатній рівень знань з предметів. ОСОБА_6 виявляв активне ставлення до навчання, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. ОСОБА_6 навчався в повну міру своїх сил. На уроках завжди уважний, активний, систематично виконував домашнє завдання, здавав вчасно. ОСОБА_14 мав добрий загальний розвиток. Учень вправно читає і вміє висловлювати свої думки при обговоренні певних тем на уроках, має здібності до малювання та музики, не було пропусків уроків без поважної причини. Перебуваючи разом з матір`ю ОСОБА_6 був забезпечений необхідною технікою для відвідування дистанційних уроків, приєднаний до усіх предметів у: Google classroom, а також відвідував Запорізьку дитячу музичну школу № 2 та спортивну секцію. Мати забезпечувала постійний контроль за успішністю ОСОБА_6 в навчанні, за виконанням завдань та відвідуванням онлайн-уроків. ОСОБА_13 завжди опікувалася сином: за час очного навчання щодня приводила та забирала дитину особисто, відводила на заняття до музичної школи та на тренування, вчасно оформлювала документи щодо статусу малозабезпеченої родини. ОСОБА_6 завжди був охайно вдягнений та забезпечений всім необхідним шкільним приладдям. ОСОБА_13 приділяла належну увагу вихованню сина та мала на дитину позитивний вплив. Потрібно зазначити, що в період перебування ОСОБА_6 під опікою ОСОБА_2 , рівень успішності ОСОБА_6 з. багатьох предметів знизився та хлопець став проявляти себе як не дуже старанний учень. ОСОБА_6 став пропускати уроки, не завжди повідомляв причину пропусків онлайн-уроків, а також скаржився на брак мотивації до навчання, хоча також був забезпечений необхідною технікою для відвідування дистанційних уроків, приєднаний до усіх предметів у Google classroom. Опікун - ОСОБА_2 , забезпечила належні умови для навчання ОСОБА_6 .
За характером ОСОБА_6 спокійний, врівноважений, дружелюбний, дуже старанний та готовий прийти на допомогу, має коло друзів серед однокласників.
Однак, за період перебування під опікою ОСОБА_6 майже не комунікує з однокласниками, рідко відповідає на поставлені вчителями запитання протягом занять та ігнорує виконання завдань. Про причину відсутності ОСОБА_6 на заняттях опікун — ОСОБА_2 , повідомляє не завжди і не вчасно.
Мати учня - ОСОБА_1 , незважаючи на вилучення ОСОБА_6 з родини, продовжує постійно цікавитися навчальними досягненнями, успішністю, життям і станом здоров`я ОСОБА_6 , продовжує турбуватися про фізичний і духовний розвиток сина, продовжує відвідувати батьківські збори.
Батько - ОСОБА_4 до школи жодного разу не звертався, батьківські збори не відвідував (а.с.141-142).
Відтак судове рішення щодо відібрання дітей від батька взагалі суперечить фактичним обставинам, враховуючи, що батько не проживав з дітьми.

Зазначені докази вказують на те, що протягом листопада-грудня 2023 року між відповідачкою та її сином ОСОБА_2 виникла напруженість у відносинах, ОСОБА_2 проявляв агресивну поведінку до матері і вчинив насильство у сім`ї відносно матері. Водночас, у справі відсутні належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 умисно не виконувала свої обов`язки по вихованню дітей, систематично та постійно вчиняла відносно дітей неправомірні дії, свідомо нехтувала життям і здоров`ям дітей.

Сам лише факт захаращеності квартири не може бути підставою для відібрання дітей у ОСОБА_1 , позаяк не створює небезпеки та загрози життю і здоров`ю її дітей. Більше того, з грудня 2023 року ОСОБА_1 винаймає інше житло для проживання в ньому, що свідчить про її намагання забезпечити дітей належними умовами проживання.
Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відібрання дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав.

Вказані обставини у своїй сукупності виключають можливість задоволення позову Органу опіки та піклування про відібрання дітей у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав.

Враховуючи вказане, похідна вимога щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей також не підлягає задоволенню.

Таким чином, зважаючи на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,–

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі адвоката Колеснікової Тетяни Альбертівни задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2024 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відібрання дитини від батьків та стягнення аліментів залишити без задовоення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 липня 2024 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               О.З Поляков