Ухвала
 
26 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 359/3171/23
провадження № 61-11170ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за позикою в розмірі                          200 000,00 грн, проценти за користування грошовими коштами в розмірі                         62 509,59 грн, 3 % річних від суми боргу в розмірі 12 197,26 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 747,95 грн, а всього 346,454,80 грн.
 
Бориспільський міськрайонний суд Київської області заочним рішенням                            від 24 липня 2023 року позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 225 202,31 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Київський апеляційний суд постановою від 05 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року - без змін.
 
05 серпня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та припинити дію заочного рішення суду першої інстанції.
 
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі               № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
 
Ціна позову у цій справі становить 346,454,80 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення у цій справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «б» та «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання ОСОБА_1 на те, що він буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, при розгляді іншої справи                      № 758/8678/23, Верховний Суд відхиляє, оскільки обставини, встановлені у цій справі не мають преюдиційного значення для справи № 758/8678/23, суд ухвалюватиме рішення індивідуально та на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду наданих сторонами доказів та з дотриманням вимог ЦПК України.
 
Також, посилання в касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, не заслуговує на увагу, оскільки предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 346,454,80 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Верховний Суд не вбачає обставин, за наявності яких судові рішення у справі, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, могли б бути переглянуті в касаційному порядку.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Разом із цим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389 та 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду                         від 05 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                     А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                            Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      М. Ю. Тітов