УХВАЛА

06 серпня 2024 року
м. Київ

справа №495/3979/17
адміністративне провадження №К/990/29457/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року 
у справі №495/3979/17
за позовом ОСОБА_1 
до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 
про визнання рішень органу місцевого самоврядування недійсними, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі - відповідач) про визнання рішень органу місцевого самоврядування недійсними, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року позов задоволено частково:
- визнано недійним та скасовано рішення Маразліївської сільради від 05 травня 2017 року №406- VII «Про дострокове припинення повноважень старости села Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 »;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді старости с. Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області;
- стягнуто з Маразліївської сільради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2017 року по 05 грудня 2017 року у розмірі 26 051,90 грн.;
- стягнуто з Маразліївської сільради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.;
- стягнуто з Маразліївської сільради на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.;
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Маразліївської сільради на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року. Таким чином, постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року набрала законної сили.
В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду першої інстанції із заявами в порядку статтей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обґрунтованими невиконанням в повному обсязі постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року встановлено судовий контроль за виконанням постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року по справі №495/3979/17 та зобов`язано Маразліївську сільраду у строк протягом 30 днів з моменту отримання даної постанови подати до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звіт про виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року по справі №495/3979/17.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року встановлено новий строк Маразліївській сільраді для подання звіту про виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року по справі №495/3979/17 та зобов`язано Маразліївську сільраду у строк протягом 30 днів з моменту отримання даної постанови подати до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звіт про виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року по справі     №495/3979/17.
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у межах справи №495/3979/17 із письмовою заявою, яка Позивачем самостійно визначена як «уточнена позовна заява», в якій просив суд першої інстанції:
- визнати неправомірними дії Відповідачів, а саме включаючи дії Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Маразліївської сільради по виконавчому провадженні №66839950 від 20 вересня 2021 року по справі №495/3979/17 згідно виконавчого листа №495/3979/17, виданого 02 серпня 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження;
- постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Я.О. Терзіогло від 01 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 66839950 від 20 вересня 2021 року - скасувати.
- зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) відновити виконавче провадження ВП № 66839950 з примусового виконання судового рішення про зобов`язання Маразліївської сільради у строк протягом ЗО днів з моменту отримання подати звіт про виконання постанови Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року у справі №495/3979/17 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости села Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області.
- рішення відповідача-боржника, а саме Маразліївської сільради від 10 грудня 2021 року №598-VIII «Про розпорядження сільського голови від 28 жовтня 2021 року № 138к/2021 «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді старости села Долинівка Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області» - скасувати.
- зобов`язати відповідача, а саме Маразліївську сільраду негайно виконати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №495/3979/17 від 05 грудня 2017 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости села Долинівка Маразліївської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі   495/3979/17 за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірними дії відповідачів.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2023 року скасовано вищезазначену ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2022 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
09 серпня 2023 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області постановив ухвалу, якою закрив провадження у адміністративній справі №495/3979/17 за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірними дій відповідачів, на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2023 року задоволено частково.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання рішень органу місцевого самоврядування недійсними, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди скасовано та прийнято нове судове рішення про прийняття звіту Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №02-07/156 від 14 березня 2023 року про виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року по справі №495/3979/17.
Ухвалами Верховного Суду від 11 квітня 2024 року та від 06 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №495/3979/17   повернуто особі, яка її подала, відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
27 липня 2024 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року, ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 21 лютого 2024 року П`ятим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу та ухвалено постанову. Повний текст судового рішення складено того ж дня, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 22 березня 2024 року, а скаргу подано втретє 26 липня 2024 року.
Частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що вже звертався з касаційною скаргою при цьому вказує, що з первісною касаційною скаргою звернувся у межах процесуальних строків. Проте, ухвалами Верховного Суду касаційні скаргу було повернуту скаржнику. Скаржник зазначає, що строк пропущений ним з причин незалежних від позивача, а саме: значна віддаленість від міста, відсутність поштового відділення, планові відключення електроенергії та повітряні тривоги.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження,     суд оцінює дотримання строків звернення до суду на час подачі первісної касаційної скарги, а також з врахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.
Верховний Суд також зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередню касаційну скаргу, безпосередньо пов`язані саме з діями скаржника щодо неналежного оформлення касаційної скарги. 
Як встановлено судом з відомостей «КП Діловодство спеціалізованого суду» вперше з касаційною скаргою позивач звернувся 22 березня 2024 року.
Так, ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року первісна касаційна скарга повернута скаржнику. Суд встановив, що у ній відсутнє посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення та належних обґрунтувань такого посилання.
З відомостей «КП Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що копію ухвали Верховного Суду від 11 квітня 2024 року вручено скаржнику 20 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Вдруге з касаційною скаргою позивач звернувся лише 18 травня 2024 року.
Верховний Суд ухвалою від 06 червня 2024 року повернув касаційну скаргу позивача. Суд прийшов до висновку про те, що у касаційній скарзі міститься посилання на   статтю 353 КАС України, водночас скаржник не конкретизує пункту та частини другої чи третьої вказаної статті, що є обов`язковим при оскарженні судових рішень на підставі пункту 4 частини четвертої   статті 328 КАС України.
Копію ухвали Верховного Суду від 06 червня 2024 року вручено скаржнику 27 червня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В той же час, скаржник лише 26 липня 2024 року звернувся з цією касаційною скаргою.
Суд звертає увагу скаржника, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.
Так скаржником звертаючись з повторними касаційними скаргами неодноразово допускав значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення касаційної скарги та потворного звернення.
При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження, є направлення повторної касаційної скарги скаржником у найкоротший строк.
Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротші терміни.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що скаржником не вказано поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для вчасного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з поданням цієї касаційної скарги.
Крім того, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
Разом з тим, повітряні тривоги не можуть бути основною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги, оскільки повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру. Більш того, тривоги оголошуються у різних регіонах України, та не носять постійного, безперервного характеру.
При цьому Верховний Суд звертає увагу, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку, оскільки стабілізаційні відключення електроенергії  не є безперервними, а скаржником не надано жодних доказів на підтвердження того, яким чином зазначені обставини унеможливили його звернення до суду з касаційною скаргою в найкоротші строки.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.
Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 , підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі №495/3979/17 - залишити без руху.
3. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання до Суду:
- заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
О.А. Губська 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду