УХВАЛА

13 серпня 2024 року 
м. Київ
справа №300/6807/21
адміністративне провадження № К/990/14748/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 (суддя - Матуляк Я.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 (судді - Улицький В.З., Кузьмич С.М., Матковська З.М.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з  позовом, в якому просив:
- визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.12.2019;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківськійобласті здійснити з 01.12.2019 виплату йому раніше призначеної пенсії без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю з урахуванням раніше виплачених сум.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з січня 2015 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 у  справі №300/2704/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 11.05.2021 №170, з урахуванням раніше виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили.
На виконання зазначеного рішення суду 07.09.2021 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.12.2019 із застосуванням обмеження розміру пенсії 10 розмірами прожиткового мінімуму.
09.09.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром (а.с.17-19).
Листом від 17.09.2021 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 по справі №300/2704/21 ГУ ПФУ в області 07.09.2021 проведено перерахунок його пенсії з 01.12.2019, внаслідок якого розмір пенсійної виплати становить 40861,84. Водночас, відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема статті 43 Закону №2262-ХІІ та пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", підстав для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром (десять прожитковим мінімумам для осіб, які втратили працездатність) у ГУ ПФУ В Івано-Франківській області немає, відтак пенсія позивачу виплачується в розмірі 18540,00 грн. (а.с.20-22).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 24.05.2022, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії за вислугу років її максимальним розміром. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, для осіб, які втратили працездатність згідно довідки від 11.05.2021 за №170 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що обмежуючи позивачу пенсію максимальним розміром з 01.12.2019 відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Суди виходили з того, що з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 частина 7 статті 43 в Законі №2262-ХІІ застосуванню не підлягає. З огляду на викладене, внесені Законом №1774 до ч. 7 зазначеної статті зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Крім того, суди дійшли висновку щодо непоширення на спірні правовідносини положень Закону №3668-VI, оскільки Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що пенсія позивачу призначена у 2015 році, тобто, до запровадження обмеження пенсії максимальним розміром при її призначенні,  тому дія положень законодавства щодо визначення максимального розміру пенсії до позивача не застосовується. 
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19, від 05.11.2020 у справі №440/2423/19, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.
Просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.
Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі виключні випадки визначені у частині 4 статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2022 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження стало неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у зв`язку з неврахуванням апеляційним судом висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19, від 05.11.2020 у справі №440/2423/19, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19.
Досліджуючи доводи касаційної скарги та підстави касаційного оскарження судом встановлено наступне.
У справах №580/234/19, №580/492/19, №640/5854/19 вирішувалося питання перерахунку та виплати пенсії, згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно - випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713).
У справі №440/2423/19 позовні вимоги стосувались пенсії, яка призначена за вислугу років, як працівнику льотного складу, перерахунок якої   проведено з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого частиною 3 статті 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Натомість у справі що розглядається (№300/6807/21) предметом спору є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII та перерахованої на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, дослідивши зміст постанов Верховного Суду, на які посилається відповідач, як на практику застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у справах не є подібними правовідносинам у цій справі.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, підлягає закриттю. 
Керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №300/6807/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - закрити.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук