Ухвала
09 вересня 2024 року
м. Київ
 
справа № 369/7419/20
провадження № 61-12044ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2024 року у справі за позовом прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Чабанівської селищної ради до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фастівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними наказу та розпоряджень, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року прокурор Київської області, який діє в інтересах держави в особі Чабанівської селищної ради звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом та поновити його; визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Київській області від 13 січня 2014 року                               № КИ/3222457400:03:002/00012139 про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,4843 га з кадастровим номером 3222457400:03:002:5033, розташованої в адміністративних межах Чабанівської сільської ради; визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 07 березня 2019 року № 165 щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3222457400:03:002:5089 із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва; визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 07 березня 2019 року № 166 у частині зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3222457400:03:002:5088 із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва; витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння у вигляді спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером 3222457400:03:002:5089, площею                 0,4843 га, вартістю 129 280,00 грн, та земельну ділянку з кадастровим номером 3222457400:03:002:5088, площею 1,0 га, вартістю 266 943,00 грн, які розташовані в адміністративних межах Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням                                  від 23 червня 2022 року в задоволенні позову відмовив.
Київський апеляційний суд постановою від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнив частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Витребував на користь держави в особі Чабанівської селищної ради з незаконного володіння у вигляді спільної часткової власності ОСОБА_4 , розмір частки 1/2, та ОСОБА_3 , розмір частки 1/2, земельну ділянку з кадастровим номером 3222457400:03:002:5089, площею 0,4843 га, вартістю 129 280,00 грн, та земельну ділянку з кадастровим номером 3222457400:03:002:5088, площею 1,0 га, вартістю 266 943,00 грн, які розташовані в адміністративних межах Чабанівської селищної ради. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
Верховний Суд постановою від 29 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , яку подав представник - адвокат Жовтоног М. М., задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Київський апеляційний суд постановою від 30 липня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишив без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року - без змін.
У серпні 2024 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду                  від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 372/1387/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 372/1988/15 та постановах Верховного Суду від 22 січня           2019 року у справі № 916/400/16, від 17 червня 2020 року у справі                                        № 359/9716/16-ц, від 06 лютого 2020 року у справі № 916/2828/18, від 20 травня 2020 року у справі № 310/4139/13, від 01 березня 2018 року у справі                                 № 911/2049/16, від 05 лютого 2019 року у справі № 911/479/18, від 19 травня             2020 року у справі № 303/5411/17, від 20 червня 2018 року у справі № 911/3023/15.
Разом із цим, посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 07 червня                      2017 року у справі № 910/27025/14, не заслуговують на увагу, оскільки висновок, на який посилається скаржник, не є висновком Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
Разом із цим, заступник керівника Київської обласної прокуратури в касаційній скарзі заявив клопотання про розгляд касаційної скарги за участю прокурора Офісу Генерального прокурора.
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, підстав для задоволення клопотання про розгляд касаційної скарги за участю прокурора Офісу Генерального прокурора немає.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 липня 2024 року.
 
Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/7419/20 за позовом прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Чабанівської селищної ради до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фастівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними наказу та розпоряджень, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.
 
У задоволенні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд касаційної скарги за участю прокурора Офісу Генерального прокурора відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                        А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                        М. Ю. Тітов