КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №759/10904/24	Головуючий у І інстанції: Єросова І.Ю.	
Провадження №33/824/3481/2024	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
22липня 2024 року суддя Київського апеляційного суду              Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Чубарова Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03червня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03червня 2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Чубаров Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що підстав для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не було, оскільки із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, наявність наведених у протоколі про адміністративне правопорушення  ознаки сп`яніння не вбачається.
Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Такожапелянт посилається на те, ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП, суд не взяв до уваги наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 станом на 15.00 год. 11.05.2024 року ознак сп`яніння не виявлено.
За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Чубарова Д.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши наведені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 10травня 2024 року о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом «Daewoonexia» д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Академіка Корольова, 14, в місті Києві,з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він у встановленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження вустановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Викладені в протоколі від 10.05.2024 року обставини відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками наркотичного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, роз`яснено підстави для проведення такого огляду та наслідки відмови від його проходження. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку.
Оскільки ОСОБА_1 10.05.2024 року в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівником поліції були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога  ОСОБА_1 відмовився, чим порушим п. 2.5 ПДР.
Даний факт спростовує доводи захисника Чубарова Д.В. про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі ознаки були виявлені працівниками поліції, а тому вони правомірно висунули вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху. Крім цього, поліцейські повідомили йому, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Він відмовився проїхати на огляд, оскільки перебував майже біля приміщення своєї роботи, тавважав, що огляд займе багато часу. Також повідомив, що вже не одноразово був зупинений працівниками поліції з вимогою пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого відмовлявся, але проходив його самостійно, тому жодних проблем не виникало.
Таким чином, всупереч доводам апелянта, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні. Та обставина, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками патрульної поліції, не впливає на правильність прийнятого судом рішення.
За приписами статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, проходження ОСОБА_1 самостійно огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та його результати, не можуть братись до уваги судом, не є належним та допустимим доказом його невинуватості, оскільки він отриманий з порушенням встановленого законом порядку, а саме ч.ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП.
Крім цього, суд апеляційної інстанції також не бере до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 станом на 15.00 год. 11.05.2024 року ознак сп`яніння не виявлено, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремою підставою адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану захисником Чубаровим Д.В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 І.А. Мосьондз