ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                             
 
03 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 161/2283/23
провадження № 61-16525св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на постанову Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування») про стягнення страхового відшкодування.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 29 червня 2021 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» укладено договір страхування від нещасних випадків «Моя підтримка» № 325.0000007.111.9990.
30 червня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої його син ОСОБА_2 загинув.
У зв`язку з чим він звертався до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено, оскільки ОСОБА_2 загинув внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху (далі - ПДР).
ОСОБА_1 вважав таку відмову незаконною.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхове відшкодування в розмірі 300 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн, витрати на поховання та спорудження пам`ятника в розмірі 98 000,00 грн.
 
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2023 року, ухваленим у складі судді Черняка В. В., позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 300 000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 000,00 грн. 
 
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року, ухваленим у складі судді Черняка В. В., стягнути з ПрАТ               «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку нещасний випадок з ОСОБА_2 у виді його загибелі у ДТП стався не внаслідок грубого порушення ним ПДР, а саме внаслідок втрати ним керування транспортним засобом, через що його занесло і він перекинувся. Тобто дана ДТП є саме випадком, який не залежав від волі загиблого та міг відбутися випадково.
Відомостей про допущення ОСОБА_2 грубих порушень ПДР, що безпосередньо сприяли виникненню ДТП, зокрема, перевищення ним дозволеної швидкості руху, матеріали справи не містять.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування з посиланням на порушення застрахованою особою вимог ПДР, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
У задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди суд відмовив, оскільки у позові не наведені жодні обґрунтування стосовно такої вимоги. Суд вказав, що позов в цій частині складається з цитування положень статті 23 ЦК України та прохальної частини про стягнення 30 000,00 грн моральної шкоди. Позивач                             не вказав у позові, в чому саме полягає моральна шкода, хто та якими діями її завдав і чим обґрунтований її розмір.
Також суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про відшкодування витрат на спорудження пам`ятника та поховання, оскільки відповідач не є особою, яка завдала шкоди позивачу, не є страховиком відповідальності за завдану шкоду в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому відсутні будь-які підстави для покладання на нього обов`язку відшкодувати такі витрати, в порядку статті 1201 ЦК України чи пункту 27.4 статті 27 зазначеного Закону.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» задоволено.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року скасовані.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на правовідносини між позивачем та відповідачем не поширюються приписи Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а посилання позивача на статті 1021, 1166, 1187 ЦК України є хибними і такими, що не можуть застосовуватись у конкретному випадку.
ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не завдавало будь-якої шкоди ОСОБА_3 , воно не було учасником ДТП, що мала місце 30 червня 2021 року, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» застрахована не була.
Таким чином, смерть застрахованої особи ОСОБА_2 , причиною якої є травми, отримані за обставин порушення ним же ПДР, є випадком, коли ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не несе зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування.
Отже, між відповідачем та позивачем жодним чином не складались будь-які деліктні правовідносини, і у тому числі внаслідок ДТП, що мала місце 30 червня 2021 року. Зобов`язання, яке теоретично і могло би мати місце, стосується виключно умов договору добровільного страхування від нещасних випадків за страховим продуктом «Моя підтримка» від 29 червня 2021 року № 325.0000007.111.9990, тобто зобов`язання є договірними, а не деліктними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У листопаді 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просив суд скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року і залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука О. В. мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано не застосував вимоги статей 1166-1168, 1187 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до спірних правовідносин.
Крім того, суд апеляційної інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 та його представника про дату, час і місце судового засідання.
 
Підставою касаційного оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених постановах Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 751/8121/17 (провадження № 61-39326св18), від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі №756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 30 жовтня 2019 року у справі № 323/2127/16-ц (провадження № 61-33689св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18), від 01 липня 2020 року у справі № 554/858/19 (провадження № 61-6775св20), а також посилається на порушення судом норм процесуального права, зокрема справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання.
 
Відзив на касаційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не подавало.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
У грудні 2023 року заявник у встановлений судом строк усунув недоліки касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2023 року поновлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Лавренчуку О. В. процесуальний строк для подачі касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
 
У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
29 червня 2021 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 укладений договір страхування від нещасних випадків «Моя підтримка», № 325.0000007.111.9990, па підставі якого виданий поліс. За умовами цього договору страхування до страхових випадків віднесено смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, страхова сума становила 300 000,00 грн (а. с. 9).
 
Відповідно до підпунктів 4.1.5, 4.1.13 пункту 4.1 оферти до договору, яка є невід`ємною його частиною, страховик не несе зобов`язань за договором у випадках, коли ушкодження здоров`я застрахованої особи сталося за наявності таких обставин:
 - внаслідок порушення застрахованою особою правил техніки безпеки, правил протипожежної безпеки, інших вимог нормативно-правових актів, порушення правил експлуатації будь-яких об`єктів та механізмів тощо;
 - порушення застрахованою особою-водієм встановлених чинним законодавством України правил та норм безпеки дорожнього руху, крім випадків необхідної самооборони (а. с. 12-13).
 
З матеріалів справи випливає, що 30 червня 2021 року приблизно об 11 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним автомобілем Mercedes-Benz 308 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, зі сторони смт Млинів в напрямку м. Луцьк, поблизу с. Малі Дорогостаї Дубенського району Рівненської області, не справився з керуванням, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де допустив перекидання транспортного засобу з наступним виїздом назад на проїзну частину. В результаті ДТП водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
Постановою слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Рівненській області від 31 липня 2021 року кримінальне провадження №12021180000000211 за фактом даної ДТП закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України,                        в зв`язку з встановленням відсутності складу злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України (а.с. 17-18).
 
Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 29 липня 2021 року, яка проводилася в межах кримінального провадження, в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля Mercedes-Benz 308 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідали вимогам пункту 12-1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з скоєнням даної пригоди (а. с. 20-25). 
 
Спадкоємцями за законом загиблого ОСОБА_2 є його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
 
Відповідно до листа ПрАТ «СК «Альфа Страхування» від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_2 , на підставі підпунктів 4.1.5, 4.1.13 пункту 4.1, оскільки страховик вважає, що смерть настала внаслідок порушення застрахованою особою ПДР.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука О. В. не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, обґрунтовував наявність підстав для стягнення з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхового відшкодування неправомірною відмовою страховика виконати умови укладеного між його загиблим сином ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» договору добровільного страхування від нещасних випадків.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що 30 червня 2021 року сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_2 загинув, причиною ДТП стало недотримання ОСОБА_2 вимог ПДР, що виключає можливість визнання такого випадку страховим, і у зв`язку з цим відсутні правові підстави для покладення на страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.
 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства України.
 
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 
У постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження                                          № 61-30435сво18) Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду зробив правовий висновок про те, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
 
У інших випадках невиконання стороною умов договору вказує про порушення договірних зобов`язань, взятих на себе в момент укладення договору, та може бути предметом судового розгляду.
 
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування» та стаття 979 ЦК України).
 
У частині першій статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
 
Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (стаття 8 Закону України «Про страхування»).
 
Отже, у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» як страховика виникає обов`язок з виплати страхового відшкодування виключно у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами укладеного між сторонами договору.
 
У справі, що переглядається в касаційному порядку, встановлено, що 29 червня 2021 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків за страховим продуктом «Моя підтримка» № 325.0000007.111.9990.
 
Договір страхування складається з Полісу добровільного страхування від нещасних випадків за страховим продуктом «Моя підтримка» від 29 червня 2021 року                         № 325.0000007.111.9990, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором Страхувальника, та Пропозиції (оферти) укласти договір добровільного страхування від нещасних випадків за страховим продуктом «Моя підтримка» від 11 вересня 2019 року № 51 (далі - Оферта), які не діють одне без одного.
 
У розділах 6, 7 Полісу вказано, що Пропозиція (оферта) є невід`ємною частиною цього Полісу та разом складають єдиний документ - Договір страхування. Всі інші умови страхування за Договором визначаються Офертою та Правилами і є обов`язковими для виконання Страхувальником та Страховиком. Страхувальник підтверджує, що ознайомився та згоден з Правилами страхування, порядком страхування та умовами страхування, визначеними в Оферті, розміщеної на офіційному веб-сайті Страховика за посиланням: https://alfaic.ua/dokumenti (а. с. 9).
 
Згідно з пунктом 1.10 Оферти № 51, страхування здійснюється на умовах, визначених цією Офертою, на підставі ліцензії Нацкомфінпослуг України серії АЕ №522518 від 14 серпня 2014 року, відповідно до «Правил добровільного страхування від нещасних випадків» № 102.1 (нова редакція) від 22 вересня 2009 року, а також чинного законодавства України (а. с. 11)
 
Підстави для відмови у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування визначено у статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України «Про страхування». 
Такими підставами є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;
3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 
4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6) інші випадки, передбачені законом. 
 
Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.
Негативний фінансовий стан страховика не є підставою для відмови у виплаті страхових сум (їх частин) або страхового відшкодування страхувальнику.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, не спростовано матеріалами справи та сторонами те, що 07 липня 2021 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» отримало документи про випадок смерті застрахованої особи - ОСОБА_2 , та 11 серпня 2021 року отримало постанову про закриття кримінального провадження за фактом ДТП, яка сталася 30 червня 2021 року.
 
З постанови про закриття кримінального провадження випливає, що в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz 308 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Отже, порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 12.1 ПДР перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, які настали.
 
Згідно з розділом 4 Оферти № 51: «Виключення зі страхових випадків і обмеження страхування:
пункт 4.1. страховик не несе зобов`язань за договором у випадках, коли ушкодження здоров`я застрахованої особи сталося за наявності таких обставин:
підпункт 4.1.5. внаслідок порушення застрахованою особою правил техніки безпеки, правил протипожежної безпеки, інших вимог нормативно-правових актів, порушення правил експлуатації будь-яких об`єктів та механізмів тощо;
підпункт 4.1.13. порушення застрахованою особою-водієм встановлених чинним законодавством України правил та норм безпеки дорожнього руху, крім випадків необхідної самооборони».
 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що смерть застрахованої особи ОСОБА_2 , причиною якої є травми, отримані за обставин порушення правил дорожнього руху ним як водієм, є випадком, коли страховик не несе зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, про те, що на спірні правовідносини не поширюються вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статей 1021, 1166, 1187 ЦК України, оскільки між сторонами жодним чином не складались будь-які деліктні правовідносини, у тому числі внаслідок ДТП, що мала місце 30 червня 2021 року. Зобов`язання, яке теоретично і могло би мати місце, стосується виключно умов договору добровільного страхування від нещасних випадків за страховим продуктом «Моя підтримка» від 29 червня 2021 року № 325.0000007.111.9990, тобто зобов`язання є договірними, а не деліктними.
 
Крім того, оскільки смерть застрахованої особи ОСОБА_2 , причиною якої є травми, отримані за обставин порушення ним же ПДР, є випадком, коли ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не несе зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування.
 
Таким чином, суд апеляційної інстанції дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
 
Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання в касаційній скарзі.
 
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи касаційної скарги про те, що  ОСОБА_1 та його представник не були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, з огляду на таке.
 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження (а. с. 164).
 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 28 липня 2023 року підготовку справи до апеляційного розгляду закінчено, справу призначено до розгляду на 03 жовтня 2023 року, про що повідомлено позивача ОСОБА_1 , що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 169, 171).
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення.
 
Постанову Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді: | І. Ю. Гулейков     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць      Р. А. Лідовець