П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/4318/24	
Перша інстанція: суддя Левчук О.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати реєстрації внутрішньо переміщеної особи - 7.08.2020р..
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 2.07.2008р. перебувала на обліку Пенсійного фонду України та отримувала пенсію за вислугу років. Позивачка з родиною евакуювались з тимчасово окупованого території - АР Крим, у серпні 2020 року та 7.08.2020р. зареєструвала місце проживання внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 7.08.2020р. №5138-5000296202 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси. 
30.11.2023р. позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про відновлення виплати пенсії, однак листом пенсійний орган від 13.12.2023р. за №41674-37756/Т-02/8-1500/2 повідомив ОСОБА_1 , що заява про поновлення пенсії за додатком, затвердженим Постановою №22-1 від 25.11.2005р., подається заявником до територіального органу ПФУ через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування громадян. У разі наявності сформованої належним чином паперової справи, у тому числі з документом про припинення виплат пенсії за попереднім місцем проживання, для поновлення пенсії позивачці необхідно звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян з відповідними документами. 
Додатково зазначено, що питання пенсійного забезпечення осіб, прибулих з АР Крим, на законодавчому рівні не визначено.
Позивачка вважає вказану відмову, викладену у листі пенсійного органу, протиправною та незаконною, а тому звернулася до суду із даним позовом. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати звернення із заявою про поновлення виплати, а саме з 30.11.2023р..
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначених ч.1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Однак, лист ГУ ПФУ в Одеській області від 13 грудня 2023р. № 41674-37756/ Т-02/8-1500/2 не містить посилань про наявність підстав, визначених ст.49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” щодо позивачки, будь-яких доказів на підтвердження того, що пенсійним органом приймалось будь-яке рішення про припинення або призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідачем до суду також не надавалось. Отже, не поновлюючи ОСОБА_1 виплату пенсії, за відсутності передбачених законами України підстав для її припинення, пенсійний орган порушив право останньої на її отримання. 
Крім того, суд вказав, що чинним законодавством не пов`язано момент поновлення виплати пенсії із датою реєстрації внутрішньо переміщеної особи, а тому підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 саме з 7.08.2020р. (дати реєстрації внутрішньо переміщеної особи) відсутні.
Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та належної оцінки доказів, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що з 2.07.2008р. ОСОБА_1 перебувала на обліку ПФУ та отримувала пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.10).
З 19.07.2011р. позивачку переведено на пенсію за віком.
У подальшому, ОСОБА_1 з родиною евакуювалась з тимчасово окупованої території АР Крим та 7.08.2020р. встала на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою за №5138-5000296202 (а.с.18).
Також зазначає, що з серпня 2020р. перестала отримувати пенсію за віком. 
При цьому, вказує, що вона неодноразово зверталась до пенсійного органу за консультаціями, однак отримувала усні відмови у відновленні виплати пенсії з підстав відсутності правового механізму.
30.11.2023р. ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до ГУ ПФУ в Одеській області, у якій просила відновити їй виплату пенсії за віком, яку отримувала з 2008 року в АР Крим, м.Євпаторія до 2.08.2020р.. Також зазначила, що надати пенсійну справу та атестат про закінчення виплати пенсії немає можливості у зв`язку з повномасштабним вторгненням (а.с.15-17). 
13.12.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області листом за №41674-37756/Т-02/8-1500/23 надано відповідь та повідомлено, що Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії за додатком, затвердженим цією постановою, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб. У разі наявності сформованої належним чином паперової пенсійної справи, в тому числі з документом про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, для поновлення пенсії необхідно звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) або територіально до відділу обслуговування громадян № 17 з паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків, трудовою книжкою, дипломом про навчання за денною формою, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дітей, атестатом про припинення виплати пенсії та заявою з банківської установи про відкриття особового рахунку. Питання пенсійного забезпечення осіб, прибулих з АР Крим, на законодавчому рівні не визначено (а.с.34).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність дій пенсійного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 9.07.2003р. (надалі – Закон №1058).
Статтею 1 Закону №1058 передбачено, що пенсія – це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. №1207-VII Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014р..
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 5.11.2014р. №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі – Постанова №637) встановлено, зокрема, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1   частини першої статті 12 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб” від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. 
Абзацом 4 п.1 Постанови №637 зазначено, що під час звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження виплати пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики. Територіальні органи Пенсійного фонду України можуть провести ідентифікацію особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг. Під час сеансу такого відеоконференцзв`язку пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, визначеного правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.
За правилами ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Крім цього, ч.1 ст.49 Закону №1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. Зазначений в цій статті перелік підстав припинення виплати пенсії є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Згідно із ч.2 ст.49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок № 22-1) заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший – подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.   
Пунктом 4.1 розділу IV Порядку №22-1 передбачено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2 Порядку).
Відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві позивачка просила відновити виплату пенсії за віком. Крім того, зазначила, що надати пенсійну справу та атестат про закінчення виплати пенсії немає можливості у зв`язку з повномасштабним вторгненням.
При цьому, пенсійним органом протиправно за результатами розгляду не прийнято рішення про поновлення позивачці пенсії чи про відмову у здійсненні такого поновлення пенсії.
Листом від 13.12.2024р. Головне управління повідомило ОСОБА_1 на її звернення, що заява про поновлення пенсії за додатком, затвердженим Постановою №22-1 від 25.11.2005р., подається заявником до територіального органу ПФУ через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування громадян. У разі наявності сформованої належним чином паперової справи, у тому числі з документом про припинення виплат пенсії за попереднім місцем проживання, для поновлення пенсії позивачці необхідно звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян з відповідними документами.
Колегія суддів зауважує, що заява позивачки та додані до неї документи не були перевірені пенсійним органом за процедурою, визначеною Порядком №22-1, у зв`язку з чим, суд не може перебирати на себе вирішення питань, які входять до компетенції суб`єктів владних повноважень та досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність у позивачки права на поновлення виплати/призначення знов спірної пенсії.
З огляду на викладене, оскільки заяву позивачки не було розглянуто відповідно до Порядку №22-1, відповідачем не прийнято рішення щодо поновлення ОСОБА_1 пенсії чи про відмову у здійсненні такого поновлення, тому відсутні підстави для визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.
Відтак, у цій частині суд першої інстанції дійшов помилкового висновку.
Водночас, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому слід наголосити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
Підставами для визнання протиправними дій чи скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив ці дії чи прийняв рішення. При цьому обов`язковою умовою оскарження дій, рішень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.
Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Указаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку, з метою відновлення порушеного відповідачем права позивачки на поновлення пенсії необхідно визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.11.2023р. не у спосіб та порядок, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1.
За правилами п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, – тобто дії, які він повинен вчинити за законом. Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням того, що протиправна бездіяльність відповідача полягала у неприйнятті рішення, що передбачено Законом №1058-IV та розділу IV Порядку №22-1 у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання ГУ ПФУ у Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 30.11.2023р. та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, Постанови КМУ «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 5 листопада 2014р. №637.
Крім того, судова колегія вважає за необхідне наголосити апелянту, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду 1) відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення (Постанова від 22.09.2021 у справі № 308/3864/17); 2) те, що архівні сховища з пенсійними документами залишились на окупованій території в даному випадку, не може бути підставою для позбавлення права позивача на поновлення пенсії, а у разі необхідності, й призначення її знов (Постанова від 21.02.2019 у справі № 428/13508/16-а).
Враховуючи ці висновки, колегія суддів наголошує, що позивачка не може зазнавати негативних наслідків у зв`язку з відсутністю її пенсійної справи, а саме не може бути позбавлена права на поновлення пенсії, а у разі необхідності, й призначення її знову.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки останній не в повній мірі дослідив обставини по справі та не надав належної оцінки доказам. 
Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з вищенаведених підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.311,315,317,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024р. скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.11.2023р. не у спосіб та порядок, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 30.11.2023р. та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014р. №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді                                                                                                          І.О. Турецька

                                                                                                       Л.П. Шеметенко