П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
14 серпня  2024 року                                                                                                місто Київ 
                                                 справа №753/6389/24
                                                                                           провадження№22-ц/824/14156/2024     
                                                                                       
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Кондратенко Тетяною Миколаївною, 
на ухвалу Дарницькогорайонного суду м.Києва від 17 червня 2024року, постановлену у складі судді Осіпенко Л.М.,
у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шемета Івана Леонідовича,  стягувач: ОСОБА_2 ,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії  та рішення державного виконавця Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шемета І.Л., стягувач: ОСОБА_2 ..
Просила визнати протиправними та скасувати постанови, винесені державним виконавцем Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шемета І.Л. від 7 березня 2024 року  про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій  (ВП НОМЕР_1), про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП НОМЕР_1).
У скарзі зазначала, що 13 березня 2024 року дізналась про винесення 7 березня 2024 року державним виконавцем  Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шемета І.Л. постанов, які вважає незаконними.
Ухвалою  Дарницького районного суду м.Києва від  17 червня 2024 року  скаргу ОСОБА_1 на дії  державного виконавця та скасування постанов у виконавчому провадженні залишено без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1   - адвокат Кондратенко Т. М. подала апеляційну скаргу, в якій  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зі змісту поданої скарги та долучених до неї матеріалів убачається, що постанову про  відкриття виконавчого провадження  НОМЕР_1 та постанову про стягнення виконавчого збору  ОСОБА_1 отримала рекомендованим листом 13 березня 2024 року. Тоді, як постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій  їй навіть не направляли. ОСОБА_1 ознайомилась з текстом цієї постанови через Автоматизовану  систему виконавчих проваджень 18 березня 2024 року. Не погоджуючись з такими діями та рішеннями державного виконавця ОСОБА_1 у десятиденний строк,  25 березня 2024 року через засоби поштового зв`язку направила до Дарницького районного суду м.Києва скаргу в порядку ст. 447 ЦПК України.       Згідно штрих-кодового ідентифікатора 3230205764077, який міститься на конверті, скарга до Дарницького районного суду направлена 25 березня 2024 року з відділення зв`язку "Укрпошта" та отримана співробітником суду за довіреністю 28 березня 2024 року. Таким чином, ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою 25 березня 2024 року, тобто в межах строку для вчинення такої процесуальної дії. 
Висновок суду  першої інстанції про те, що скарга подана 28 березня 2024 року - день отримання скарги судом не ґрунтується на вимогах закону. 
Учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кондратенко Т.М. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити,  скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 Державний виконавець Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шемета І.Л. в судове засідання не з`явився будучи у встановленому законом порядку повідомленим про  день, час та місце судового засідання, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду  від 31 липня 2024 року (а.с.45), про причини своєї неявки суд не повідомив.
Стягувач ОСОБА_2 повідомлений про день, час та місце судового засідання шляхом направлення судового повідомлення засобами поштового зв`язку, причини своєї неявки суд не повідомив.
За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися,  відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення  представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенко Т.М, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно з п.1 ч.2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Згідно зі ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.3 ст. 124 ЦПК України).
Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч.6 ст. 124 ЦПК України).
Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями п. "а" ч. 1 ст. 449 ЦПК України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року в справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року в справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року в справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).
Залишаючи без розгляду скаргу суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 зі скаргою звернулася лише 28 березня 2024 року, що підтверджується відбитком печатки канцелярії суду, при цьому скаржниця не подала до суду  клопотання про поновлення пропущеного строку встановленого  для подання скарги.
Однак, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду, виходячи із наступного. 
Як убачається з матеріалів справи постановою державного виконавця Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шемета І.Л. від 7 березня 2024 року  відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 753/20236/21 виданим 6 грудня 2023 року  на виконання рішення  Дарницького районного суду м.Києва від 21  липня 2022 року (а.с.6-7).
7 березня 2024 року державним виконавцем Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шеметом І.Л.  винесені постанови про стягнення з ОСОБА_1   виконавчого збору та  про розмір  мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП №  НОМЕР_1 (а.с. 8-9,10).
7 березня 2024 року копію постанов  державний виконавець Солом`янського ВДВС  у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Шемет І.Л. направив рекомендованим листом на поштову адресу ОСОБА_1 , що підтверджується штампом поштового відділення на конверті адресованому боржниці (а.с.11). 
ОСОБА_1 отримала копії постанов через засоби поштового зв`язку 13 березня 2024 року, що підтверджується копією конверту та трекінгом поштового відправлення  з сайту АТ Укрпошта,  з штрих-кодовим ідентифікатором  0303600781025, який відповідає коду  нанесеному на поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 , про що, також сама не заперечує скаржник (а.с.12)
Скарга в порядку ст. 447 ЦПК України подана ОСОБА_1 до Дарницького районного суду м.Києва   через засоби поштового зв`язку 25 березня 2024 року (штрих-кодовий ідентифікатор поштового відправлення 32302057664077), а отримана судом 28 березня 2024 року, що підтверджується копією конверту та трекінгом поштового відправлення роздрукованого з сайту АТ Укрпошта (а.с.27,28).  
Враховуючи те, що ОСОБА_1 отримала копії оскаржуваних постанов 13 березня 2024 року, тому останнім днем для подання скарги в порядку ст. 447 ЦПК України було  23 березня 2024 року, що припадало на вихідний день, а тому останнім днем строку є перший після нього робочий день, тобто  понеділок 25 березня 2024 року.  
Таким чином ОСОБА_1 із скаргою на неправомірні дії та рішення державного виконавця звернулася 25 березня 2024 року, тобто у десятиденний строк із дня, коли остання дізналася про порушення своїх прав, тому такий строк не є пропущеним.
Суд першої інстанції, при визначенні строку для оскарження рішень державного виконавця зазначене не врахував, допустив порушення норм процесуального права і дійшов помилкового висновку про звернення ОСОБА_1 зі скаргою поза межами процесуального строку.
Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
  Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , подану адвокатом Кондратенко Тетяною Миколаївною,задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 17 червня 2024року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути  оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Постанова складена 15 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач:                                                                    О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                       Л.Д. Поливач

                                                                                                  А.М. Стрижеус