Головуючий І інстанції: Рубан В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 р. 	Справа № 520/15780/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022  по справі № 520/15780/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба                     
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність університету, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті йому грошового забезпечення, в період з 29.01.2020 року по день звільнення, тобто по 01.10.2021 року, із застосуванням належного показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба перерахувати йому грошове забезпечення (щомісячні основні види, додаткові та одноразові додаткові виплати) за період з 29.01.2020 року по день звільнення - по 01.10.2021 року, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру встановленого в поточному році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт (згідно додатків до постанови КМУ № 704) відповідно, та доплату різницю, з врахуванням вже виплачених сум;
- здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні та доплатити різницю, з врахуванням вже виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність університету щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення та зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити йому, індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 01.12.2018 року із застосуванням базового місяця - березень 2018 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 частково задоволено позов.
Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з 01.01.2021 по 01.10.2021, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та провести виплату донарахованих сум.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2024 апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 по справі № 520/15780/23 - змінено, викладено абзац четвертий резолютивної частини в наступній редакції: Зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та провести виплату донарахованих сум. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 залишено без змін.
Позивач подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у якій просив розглянути позовну вимогу про перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні, з урахуванням вже виплачених сум, оскільки судом не було взагалі розглянуто зазначену вимогу.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення – задоволено та зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та доплатити різницю, з урахуванням виплачених сум.
Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, відповідачем – Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки норма пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774 ІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, а також додатків 1 та 14 постанови № 704, то не вбачається правових підстав для обчислення розміру окладу позивачу із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, вважає, що висновки Харківського окружного адміністративного суду про протиправність дій відповідача щодо не проведення перерахунку грошової допомоги при звільненні позивача виходячи із розмірів посадового окладу з урахуванням будь- якого іншого розміру прожиткового мінімуму є невірними.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п.п.  1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки рішення по суті позовних вимог розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції – в порядку письмового провадження, і сторонами не заявлялись клопотання про  розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в резолютивній частині рішення суд не вказав про захист порушеного права позивача шляхом зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та доплатити різницю, з урахуванням виплачених сум.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.01.2020 року по справі №9901/118/19.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Судом встановлено, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність університету, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті йому грошового забезпечення, в період з 29.01.2020 року по день звільнення, тобто по 01.10.2021 року, із застосуванням належного показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб; зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба перерахувати йому грошове забезпечення (щомісячні основні види, додаткові та одноразові додаткові виплати) за період з 29.01.2020 року по день звільнення - по 01.10.2021 року, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру встановленого в поточному році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт (згідно додатків до постанови КМУ № 704) відповідно, та доплату різницю, з врахуванням вже виплачених сум; здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні та доплатити різницю, з врахуванням вже виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність університету щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення та зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити йому, індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 01.12.2018 року із застосуванням базового місяця - березень 2018 року.
Задовольняючи позов частково, суд в резолютивній частині рішення вирішив визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року; зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з 01.01.2021 по 01.10.2021, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; визнати протиправною бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року; зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 та провести виплату донарахованих сум; в іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
У мотивувальній частині рішення від 05.12.2023р. судом зроблено висновок, що з огляду на те, що відповідачем не проведено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, відповідача зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з 01.01.2021 по 01.10.2021, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.
Однак, в резолютивній частині рішення суд не вказав про захист порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні та доплатити різницю, з врахуванням вже виплачених сум.
Вищевказане зумовлює висновок суду про наявність підстав для задоволення заяви позивача шляхом ухвалення додаткового судового рішення щодо зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та доплатити різницю, з урахуванням виплачених сум.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність факту вирішення не всіх позовних вимог, а тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.252 КАС України.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року свідчать про незгоду відповідача з основним рішенням суду та жодним чином не спростовують висновки суду про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі. 
Розглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого  висновку про задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового судового рішення. 
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 по справі № 520/15780/23 -  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло