УХВАЛА
 
09 серпня 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 522/5819/17
провадження № 61-5237ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого 
діє Гусельщикова Марина Анатоліївна , на рішення Приморського районного суду 
м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 06 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства 
з обмеженою відповідальністю «ІН-Фактор» про визнання недійним договору 
про відступлення права вимоги та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь грошову суму в розмірі 175 900,00 грн. 
 
У серні 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до суду 
із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-Фактор» (далі - ТОВ «ІН-Фактор»), в якому просили:
- визнати недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги
від 30 грудня 2016 року, укладений між ТОВ «ІН- Фактор» та ОСОБА_1 ;
 
- визнати недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги 
за іпотечними договорами від 30 грудня 2016 року, укладений між 
ТОВ «ІН- Фактор» та ОСОБА_5 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 4186.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 06 лютого
2024 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 
та ОСОБА_4 відмовлено.
 
Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , 
ТОВ «ІН-Фактор» задоволено.
 
Визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги 
від 30 грудня 2016 року, укладений між ТОВ «ІН- Фактор» та ОСОБА_1 .
 
Визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги 
за іпотечними договорами від 30 грудня 2016 року, укладений між ТОВ 
«ІН- Фактор» та ОСОБА_5 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 4186.
 
27 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Гусельщикова М. А. , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2024 року касаційну скаргу залишено 
без руху та надано представнику заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано направити на адресу суду уточнену касаційну скаргу разом 
з її копіями відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити відомості про наявність у представника заявника електронного кабінету або існування обставин, зазначених в абзаці 3 частини шостої статті 14 ЦПК України, оформлений належним чином ордер на представлення інтересів ОСОБА_1 адвокатом Гусельщиковою М. А. у Верховному Суді та документи, 
що підтверджують сплату судового збору за подачу касаційної скарги.

10 травня 2024 року ухвала Верховного Суду від 07 травня 2024 року була направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1.
 
Також 10 травня 2024 року ухвала Верховного Суду від 07 травня 2024 року була направлена адвокату Гусельщиковій М. А. на адресу: АДРЕСА_2.
 
Проте конверти разом з копією ухвали Верховного Суду від 10 травня 2024 року
про залишення касаційної скарги без руху, що були направлені ОСОБА_1 
та адвокату Гусельщиковій М. А. за адресами, вказаними у касаційній скарзі, повернулися до суду касаційної інстанції із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
 
Оскільки у матеріалах касаційного провадження відсутні належні докази отримання копії ухвали Верховного Суду від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 
та адвокатом Гусельщиковою М. А., наведене дало можливість продовжити заявнику строк для усунення недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Гусельщикова М. А. , продовжено строк для усунення недоліків, вказаних 
в ухвалі Верховного Суду від 07 травня 2024 року.
 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 07 травня 2024 року 
від представника заявника - адвоката Черкасової О. О. надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги з доданими матеріалами, з яких вбачається, що вказані в ухвалі недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Таким чином, недоліки касаційної скарги представником заявника усунені.
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі 
про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви 
чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
У касаційній скарзі представник заявника посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанцій 
в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 
2018 року у справі № 909/968/16, від 10 листопада 2020 року у справі 
№ 638/22396/14, від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, від 07 вересня 2022 року у справі № 910/16579/20.
 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, ЦПК України, Верховний 
Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі.
 
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу 
№ 522/5819/17 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів 
та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-Фактор» про визнання недійним договору про відступлення права вимоги та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги 
за іпотечним договором.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська