Справа № 991/5275/24
Провадження 1-кс/991/5306/24

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 52018000000000546 від 12.06.2018, 

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому захисник просив надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).
Подане клопотання обґрунтовується тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000546 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, у якому 10.10.2023 стосовно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України. 
За версією сторони обвинувачення службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у період 2013-2017 років, закуповуючи природний газ у НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за заниженою ціною, протиправно заволоділи ним в обсязі 371 899,225 тис.куб.м, що завдало матеріальної шкоди державі в особі НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у сумі 2 155 606 858,57 грн. ОСОБА_5 , за версією сторони обвинувачення, начебто будучи кінцевим бенефіціарним власником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », організував вчинення службовими особами зазначених компаній заволодіння природним газом та його спалювання для виробництва електричної енергії, а не для виробництва теплової енергії для населення. 
Також захисник зазначає, що завдання майнової шкоди у період 2013 - 2015 років та її розмір доводиться стороною обвинувачення висновком комісійної судово-економічної експертизи №16331?16333/18-72/16334/18-71 від 31.08.2018, відповідно до якого висновки довідки спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.07.2018 стосовно перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 щодо завдання матеріальної шкоди (збитків) ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в результаті споживання протягом 2013-2015 років ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » природного газу не за напрямками, що передбачені договорами від 28.12.2012 №13/2840-ТЕ-21, від 27.11.2012 №1099/14-ТЕ-21, від 02.12.2014 №2109/15-ТЕ-21/ПТ та договорами від 28.12.2012 №13/2846-ТЕ-21, від 27.11.2012 №1103/14-ТЕ-21, від 02.12.2014 №2111/15-ТЕ-21/ПТ відповідно, з урахуванням висновків спеціалістів, розрахунково підтверджуються у розмірі 1 425 737 709,22 грн.
Завдання майнової шкоди у період 2016-2017 років доводиться стороною обвинувачення висновком комісійної судово-економічної експертизи №14334/14335/19-72/24015?24022/19-72 від 30.08.2019, відповідно до якого висновки, викладені Держаудитслужбою у довідках від 27.03.2019 з приводу окремих питань фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 2016 по 2017 стосовно завдання матеріальної шкоди (збитків) ПАТ НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на суму 332 510 585, 99 грн та 397 358 563,36 грн в результаті споживання впродовж зазначеного періоду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відповідно природного газу не за напрямками, що передбачені договорами від 21.12.2015 №1137/16-ТЕ-21/ПТ, від 20.09.2016 №5093/1617-ТЕ-21/ПТ, від 11.10.2017 №6253/1718-ТЕ-21/ПТ - для ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та від 21.12.2015 №1135/16-ТЕ-21/ПТ, від 20.09.2016 №5093/1617-ТЕ-21/ПТ, від 20.09.2016 №5092/1617-ТЕ-21, від 11.10.2017 №6252/1718-ТЕ21/ПТ, від 11.10.2017 №6252/1718-ТЕ-21 - для ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » підтверджуються документально в повному обсязі.
Захисник стверджує, що у вказаних висновках експертів розрахунки розміру завданих збитків зроблено невірно, оскільки при розрахунках не приймалась до уваги відомості, які висвітлюють порядок та механізми ціноутворення НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » природного газу, що постачався до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ НВП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у 2013-2017 роках. При розрахунках судові експерти у розмір завданої шкоди зарахували суми ПДВ у розмірі 20% від вартості газу, що сплачувались до державного бюджету, та вартість транспортування природного газу, що сплачувалась ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». 
У сторони захисту існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме документів та відомостей, що висвітлюють: (1) яким чином, в якому порядку та за якими механізмами ціноутворення НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » визначалась вартість природного газу, що постачався у 2013-2017 роках, у тому числі для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням; (2) чи мала НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можливість та правові підстави самостійно встановлювати ціну на природний газ з урахуванням граничної межі регульованої ціни; (3) якими нормативними актами керувалась НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час визначення у договорах ціни на природний газ у 2013-2017 роках; (4) до наказів ціноутворення або інших управлінських рішень щодо визначення (встановлення) вартості природного газу у 2013-2017 роках, у тому числі, залежності від його цільового призначення з можливістю ознайомитись з ним та вилучити їх копії.
Зазначає, що з метою отримання вказаних відомостей сторона захисту зверталась до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із адвокатським запитом, однак відповіді не отримала. 
На переконання захисника такі відомості та документи є необхідними для встановлення, у тому числі, обставини непричетності ОСОБА_5 до інкримінований йому кримінальних правопорушень та для проведення повторних судово-економічних експертиз. 
Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. 
Представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення захисника, представника особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.
За змістом ст. 2, 131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
У ч. 5 ст. 163 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей та документів надається стороні кримінального провадження, якщо остання у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що речі та документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
За результатом розгляду клопотання встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000546 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, у якому 10.10.2023 стосовно ОСОБА_5 складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України. 
Згідно із повідомленням про підозру ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, в тому, що разом із ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи, до якої увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у власних інтересах та на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і ТОВ НВП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » протягом 2013-2017 років організували та керували заволодінням природним газом НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в обсязі 371 899,225 тис. куб. м, що завдало матеріальної шкоди державі в особі НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особливо великих розмірах у сумі 2 155 606 858,57 грн, а саме: в результаті споживання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і ТОВ НВП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » природного газу не за напрямками, що передбачені укладеними з НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » договорами від 28.12.2012 № 13/2840-ТЕ-21, № 13/2846-ТЕ-21, від 27.11.2013 № 1099/14-ТЕ-21, № 1103/14-ТЕ-21, від 02.12.2014 № 2109/15-ТЕ-21/ПТ, № 2111/15-ТЕ-21/ПТ. Від 21.12.2015 № 1137/16-ТЕ-21/ПТ (із додатковою угодою від 31.12.2015 № 1), № 1135/16-ТЕ-21/ПТ (із додатковою угодою від 31.12.2015 № 1), від 20.09.2016 № 5093/1617-ТЕ-21/ПТ, № 5091/1617-ТЕ-21/ПТ - для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілкам і їх регіональними осередками, а генерації з нього електричної енергії та її продажу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Зазначене підтверджується копією повідомлення про підозру. 
Перевіряючи наявність достатніх підстав для надання тимчасового доступу до документів, доступ до яких планує отримати сторона захисту, слідчий суддя враховує таке.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. 
Запровадження інституту тимчасового доступу до речей і документів спрямоване на розширення змагальності в кримінальному провадженні, надання його сторонам рівних можливостей щодо збирання доказів шляхом тимчасового доступу до речей і документів, які у подальшому можуть бути визнані доказами.
У клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України).
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Проте, вимоги п. 1 прохальної частини клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів по суті є наданням особою, у володіння якої знаходяться речі і документи, роз`яснення норм законодавства, тобто аналізу та створення інформаційної довідки, що не відповідає меті вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. 
У той же час, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).
У судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з адвокатським запитом від 08.01.2024 № 08- 01/11/7, у якому просив повідомити інформацію: яким чином, в якому порядку та за якими механізмами ціноутворення НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » визначалась вартість природного газу, що постачався останнім у 2013-2017 роках, у тому числі, для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням; чи мала НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можливість та правові підстави самостійно встановлювати ціну на природний газ, з врахуванням граничної межі регульованої ціни, тобто ціну вищу або нижчу за встановлену регульовану; якими нормативними актами НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » керувалася під час визначення у договорах ціни на природний газ у 2013-2017 роках. 
У відповідь на адвокатський запит листом за підписом в.о. начальника юридичного департаменту ОСОБА_11 АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22.01.2024 № 14/6-59-24, зокрема, повідомлено, що з 2013 по 2017 роки у взаємовідносинах з виробниками теплової енергії НАК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » керувалася такими положеннями законодавства, у тому числі, чинного на той час, а саме: Законами України від 08.07.2010 № 2467-VI «Про засади функціонування ринку природного газу»; від 21.06.2012№ 5007-VI «Про ціни і ціноутворення»; від 09.04.2015 № 329-VIII «Про ринок природного газу»; Указом Президента України від 23.11.2011 № 1059 «Про ІНФОРМАЦІЯ_9 »; Постановами Кабінету Міністрів України: від 25.12.1996 № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів місцевих рад щодо регулювання цін (тарифів)»; від 27.12.2001 № 1729 «Про забезпечення споживачів природним газом»; від 29.04.2006 № 605 «Деякі питання діяльності Національної акціонерної компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; від 07.10.2009 № 1087 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу за нерегульованим тарифом підприємствам теплоенергетики на виробництво теплової енергії для надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води»; від 30.12.2013 № 951 «Про зниження цін на природний газ»; від 01.10.2015 № 758 «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)»; від 29.04.2016 № 357 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії»; від 22.03.2017 № 187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу»; постановою ІНФОРМАЦІЯ_9 , від 13.07.2010 № 813 «Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ для суб`єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих»; постановами ІНФОРМАЦІЯ_10 : від 03.03.2015 № 584 «Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ для суб`єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб`єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води)»; від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу»; умовами чинних договорів постачання природного газу. Зазначене підтверджується копією листа.
Вказане у судовому засіданні також підтвердила представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також послалась на п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)».
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 22, ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною захисту не доведено, що отримати, зазначені у п. 2, 3, 4 прохальної частини клопотання захисника ОСОБА_3 , документи, не можливо без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити.
Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 159-166, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1