ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 р. 	Справа № 520/36514/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., м. Харків, повний текст складено 20.02.24  у справі № 520/36514/23
за позовом     ОСОБА_1  
до   Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області     
третя особа:      ОСОБА_2 
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (далі за текстом також - відповідач, Зміївська міська рада), третя особа: ОСОБА_2 , в якій просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення LIII сесії Зміївської міської ради VIII скликання від 16.11.2023 за № 3209-LIII-VIII "Про обрання секретаря Зміївської міської ради".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Наводить обставини справи, викладені ним у позовній заяві, та просить їх урахувати під час апеляційного розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу Зміївська міська рада зазначає, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 . Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
ОСОБА_2 правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористався.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.09.2023 склав свої повноваження секретар Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.
На LІІ черговій сесії VІІІ скликання 09.11.2023 за пропозицією Зміївського міського голови вирішувалось питання про обрання секретарем Зміївської міської ради ОСОБА_2 - третьої особи у цій справі.
Як убачається з витягу з протоколу LІІ чергової сесії VІІ скликання Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 09.11.2023, депутат ОСОБА_2 публічно оголосив про конфлікт інтересів.
За результатами таємного голосування рішення щодо обрання секретаря Зміївської міської ради ОСОБА_2 не було прийнято, оскільки із 23 депутатів, які взяли участь у голосуванні, 15 проголосували «за», 8 - «проти», тобто за вказану кандидатуру проголосувало менше половини від загального складу ради.
Відповідно до рішення першої сесії VІІІ скликання Зміївської міської ради від 08.12.2020 загальна кількість виборців, включених до списку виборців на виборчих дільницях, склала - 34 766 виборців, тому загальний склад Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, визначений відповідно до закону складає 34 депутати. Відповідно, половина від загального складу ради дорівнює 17 депутатів (додано до відзиву).
Як убачається з письмової пропозиції депутатів Зміївської міської ради VІІІ скликання від 09.11.2023 про внесення на розгляд кандидатури ОСОБА_2 на посаду секретаря Зміївської міської ради, зареєстрованого в Зміївській міській раді 10.11.2023 за № 3745/к.5, вісімнадцять депутатів поставили свій підпис під зазначеною пропозицією.
Тобто відповідно до вимог Регламенту, враховуючи непідтримання Радою кандидатури ОСОБА_2 на посаду секретаря Зміївської міської ради на LІІ черговій сесії VІІ скликання 09.11.2023, вдруге пропозицію щодо цієї кандидатури на обрання його секретарем ради було внесено більше ніж половиною від загального складу Зміївської міської ради.
Перед початком роботи пленарного засідання, відповідно до ст. 19 Регламенту, здійснено реєстрацію депутатів, про що складено друкований реєстр депутатів пленарного засідання LІІІ сесії Зміївської міської ради VІІІ скликання 16.11.2023, який є невід`ємною частиною протоколу сесії, копію якого долучено до матеріалів справи. Відповідно до вказаного реєстру, на пленарному засіданні сесії 16.11.2023 з 34 депутатів два були відсутні, один брав участь в режимі відеоконференції, один набував повноважень після заслуховування питання 1 порядку денного.
За змістом протоколу LІІІ чергової сесії VІІ скликання Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області 16.11.2023 зареєструвались 30 депутатів із загальної кількості депутатів та міський голова.
За наслідками проведеного таємного голосування з питання порядку денного, затвердженого рішенням Ради від 16.11.2023 за № 3208-LІІІ-VIII (п.2), ОСОБА_2 обрано секретарем Ради, про що складено протокол лічильної комісії та протокол Ради від 16.11.2023.
З урахуванням викладеного рішення Ради про обрання ОСОБА_2 секретарем Зміївської міської ради Харківської області від 16.11.2023, зареєстроване за № 3209-LІІІ-VIII, набрало чинності та було підписано міським головою.
Позивач, убачаючи у зазначеному порушення своїх прав, звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності порушення прав чи законних інтересів позивача у публічній сфері, що мали б місце у зв`язку із прийняттям Зміївською міською радою оскаржуваного рішення.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 144 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 за № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Так, згідно зі статтею 4 Закону № 280/97 місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування.
Пунктом 4 частини 1 статті 26 Закону № 280/97 передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до частин 1, 12, 15 статті 46 Закону № 280/97 сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.
Згідно з ч. 1-2 ст. 59 Закону № 280/97 рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Згідно зі ст. 1 Закону № 280/97 загальний склад ради - це кількісний склад депутатів ради, визначений радою відповідно до закону.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному вебсайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Тобто рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадка, передбаченого, зокрема, пунктом 4 статті 26 цього Закону, - щодо обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради (ч. 3 ст. 59 Закону № 280/97).
Сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради (пункт 4 частина 4 стаття 42 Закону №280/97).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону № 280/97 секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Пропозиція щодо кандидатури секретаря ради може вноситися на розгляд ради не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради у разі, якщо рада не підтримала кандидатуру на посаду секретаря ради, запропоновану відповідним сільським, селищним, міським головою.
Рішенням Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 24.12.2020 за № 101 -ІІ-VIІІ затверджено Регламент Зміївської міської ради VIІІ скликання (далі - Регламент).
Зокрема, відповідно до п.п. 19.1., 19.2. Регламенту, на початку кожного пленарного засідання Ради секретар Ради проводить реєстрацію депутатів Ради, присутніх на пленарному засіданні.
Для забезпечення реєстрації депутатів виготовляється друкований реєстр, у якому кожен депутат реєструється. У разі відсутності технічної можливості голосування за допомогою електронної системи, реєстр передається головуючому на пленарному засіданні, який оголошує кількість зареєстрованих депутатів. Реєстр є невід`ємною частиною протоколу пленарного засідання ради.
Відповідно до п.п. 47.14.4. Регламенту міський голова вносить на розгляд Ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря Ради.
Згідно з п.п. 49.2., 49.3. Регламенту секретар Ради обирається Радою з числа її депутатів на строк повноважень Ради за пропозицією Зміївського міського голови. Пропозиція щодо кандидатури секретаря Ради може вноситися на розгляд Ради не менш як половиною депутатів від загального складу Ради у разі, якщо Рада не підтримала кандидатуру на посаду секретаря Ради, запропоновану Зміївським міським головою.
Як визначено п. 32.2. Регламенту, рішення ради (крім рішень з процедурних питань) вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість депутатів від загального складу ради. Питання, для прийняття яких необхідна інша кількість голосів, визначаються законодавством та цим Регламентом.
Таємне голосування відбувається із застосуванням бюлетенів для таємного голосування. Бюлетені для таємного голосування виготовляє апарат Ради за дорученням Зміївського міського голови або іншої особи, яка скликала пленарне засідання Ради.
До бюлетеня для таємного голосування з питань про обрання на посаду секретаря Ради включається депутат Ради, якого запропонував Зміївський міський голова або депутати в порядку, передбаченому частиною 1 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Самовідвід кандидатів приймається Радою без голосування за усною заявою депутата, зафіксованою у протоколі.
Кандидат може відкликати свою згоду балотуватися перед проведенням повторного голосування.
Для протоколювання процедури таємного голосування та підрахунку голосів під час таємного голосування обирається Лічильна комісія. Порядок обрання Лічильної комісії визначений ст. 22 Регламенту.
Згідно з пунктами 22.3, 22.4. Регламенту у разі проведення таємного голосування Лічильна комісія обирає зі свого складу голову, заступника голови і секретаря. Засідання Лічильної комісії проводяться виключно гласно і відкрито.
До складу Лічильної комісії не може входити депутат Ради щодо якого або в інтересах якого приймається рішення, а також депутати ради, кандидатури яких включені до бюлетенів для таємного голосування.
Статтею 37 Регламенту визначені вимоги бюлетеню для таємного голосування, а саме: бюлетені для таємного голосування повинні бути однаковими за матеріалом виготовлення, кольором, розміром, змістом. У бюлетені для таємного голосування зазначається також мета виборів - обрання, звільнення, дострокове припинення повноважень тощо.
Запитання, винесені для вирішення шляхом проведення таємного голосування, повинні бути сформульовані таким чином, щоб на них можна було дати чітку та однозначну відповідь (висловити чітку позицію з волевиявлення). Проти кожного питання, винесеного на таємне голосування, має бути розміщений графічний знак (трикутник, квадрат, коло тощо), за допомогою відмітки у якому депутат може висловити своє волевиявлення.
Якщо питання передбачає кілька варіантів відповідей («так», «ні», «утримався»), проти такого питання у бюлетені має бути розміщено кілька графічних символів із позначенням варіанту відповіді. Варіанти відповіді та графічні символи мають бути розміщені таким чином, аби унеможливити їх неоднозначне розуміння та уникнути плутанини щодо того, яку відповідь надає депутат, роблячи позначку рядом (навколо) відповідного символу (варіанту відповіді). Організація виготовлення бюлетенів для таємного голосування у кількості, що відповідає фактичній кількості депутатів Ради, покладається на апарат Ради. Доручення про виготовлення бюлетенів для таємного голосування дає Зміївський міський голова або інша особа, на вимогу якої скликане пленарне засідання Ради.
Виготовлені до початку пленарного засідання бюлетені для таємного голосування передаються представником апарату Ради голові Лічильної комісії одразу після її обрання. Лічильна комісія перевіряє, чи відповідають бюлетені для таємного голосування встановленій формі та чи виготовлені вони у кількості, що відповідає фактичній кількості депутатів Ради.
Якщо виготовлені до початку пленарного засідання бюлетені не відповідають вимогам, передбаченим чинним законодавством чи цим Регламентом, у засіданні Ради оголошується перерва для виготовлення нових бюлетенів для таємного голосування за формою, встановленою Лічильною комісією. Нові бюлетені виготовляються апаратом Ради під контролем уповноваженого представника (представників) Лічильної комісії.
Недійсними вважаються бюлетені:
- невстановленого зразка;
- у яких голосуючим не зроблено жодної позначки;
- в яких неможливо з`ясувати волевиявлення депутата ради;
- до яких додатково вписані прізвища, не погоджені на пленарному засіданні.
Якщо у скриньці для таємного голосування виявиться більше бюлетенів встановленого зразка, ніж їх видано згідно з реєстром про одержання бюлетенів, всі бюлетені для таємного голосування вважаються недійсними і проводиться переголосування. 
Процедура таємного голосування визначена ст. 38 Регламенту, яка передбачає, що час, місце і порядок проведення таємного голосування визначаються Лічильною комісією, про що вона повідомляє депутатів ради. Лічильна комісія перед початком голосування перевіряє наявність кабіни для таємного голосування, опечатує скриньку для таємного голосування та забезпечує всі необхідні умови для додержання таємності голосування.
Бюлетені видаються безпосередньо біля кабіни для таємного голосування згідно Реєстру про одержання бюлетеня для таємного голосування.
Кожному депутату Ради після проставляння особистого підпису в Реєстрі про одержання бюлетеня для таємного голосування Лічильна комісія видає один бюлетень для таємного голосування.
Голосування проводиться у кабіні для таємного голосування і здійснюється проставлянням у бюлетені позначки напроти прізвища кандидата, за якого депутат ради голосує (проставляння позначки навпроти відповіді «так», «ні» або «утримався» - якщо питання передбачає кілька варіантів відповіді). Заповнений бюлетень опускається в прозору скриньку, яка повинна знаходитися біля кабіни для таємного голосування.
Пунктом 40.2. Регламенту передбачено, що результати таємного голосування Лічильна комісія заносить до протоколу, який підписують всі її члени. У разі незгоди будь-кого з членів Лічильної комісії з даними протоколу, він у письмовій формі викладає свою окрему думку, яка додається до протоколу і оголошується на пленарному засіданні ради.
Відповідно до статті 59-1 Закону №280 (в редакції Закону № 1258-IX від 19.02.2021) сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.
Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу.
Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.
Згідно з п. 31.4. Регламенту Зміївський міський голова, депутат Ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною Радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання Ради, на якому розглядається відповідне питання.
У випадку виникнення у депутата конфлікту інтересів з питання, яке виноситься на голосування, депутат Ради зобов`язаний повідомити присутнім на засіданні про це та утриматись від голосування. Факт утримання депутата від обговорення та голосування з питання порядку денного в обов`язковому порядку вноситься до протоколу пленарного засідання Ради. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надання зазначеним у ній особам консультацій та роз`яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену радою.
За змістом позовної заяви доводи позивача про незаконність оскаржуваного рішення ним зведено до того, що перед початком роботи пленарного засідання ради не було складено друкований реєстр, в якому мав зареєструватись кожен присутній депутат; був наявний конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_2 не міг брати участь в голосуванні з приводу його кандидатури на обрання секретарем ради; бюлетені для таємного голосування видавались не безпосередньо перед приміщенням для голосування, а в залі засідань; депутати не розписувались в документі «Реєстр про одержання бюлетеня для таємного голосування»; кабінка для голосування була розміщена в приймальні голови ради.
Колегія суддів зауважує, що доводи про відсутність друкованого реєстру депутатів, які брали участь у пленарному засіданні, спростовано матеріалами справи.
Що стосується посилань на наявність конфлікту інтересів при обранні секретарем ради ОСОБА_2 , то колегія суддів звертає увагу, що терміни "реальний конфлікт інтересів", "потенційний конфлікт інтересів", "неправомірна вигода", "подарунок" вживаються позивачем у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання корупції".
Так, Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 за № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) визначено правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно зі статтею 1 Закону № 1700-VII потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
За приписами статті 59-1 Закону № 280/97 сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.
Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу.
Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.
Згідно зі  статтею 49 Закону № 280/97 депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано, депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень. За приписами п. 1 ч. 2 цієї статті депутат місцевої ради має право обирати і бути обраним до органів відповідної ради.
Аналізуючи наведені нормативно-правові норми у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі конфлікт інтересів відсутній, оскільки вирішувалося питання формування керівних органів ради та при цьому третя особа у справі діяла в межах реалізації свого права бути обраним до керівних органів та обирати до них. Попри це третя особа повідомила про конфлікт інтересів, наявний на її думку, що відповідає наведеним вище приписам законодавства.
Так, судом установлено, що ОСОБА_2 надавав заяву про наявний конфлікт інтересів, що відображено у протоколі LIII позачергової сесії VIII скликання Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 16.11.2023 (п.2), копія вказаної заяви від 16.11.2023 долучена до матеріалів справи.
Стосовно місця проведення голосування та видачі бюлетенів колегія суддів зауважує, що вказані обставини, на яких наполягав позивач, ним належними доказами не підтверджено. Надані ним та третьою особою до суду відеозаписи, які, як наполягає позивач, були зроблені під час проведення засідання Ради з питання обрання секретаря Ради 16.11.2023, не є належними доказами щодо предмету спору в цій справі, оскільки з них неможливо підтвердити або спростувати наявність складання друкованого реєстру депутатів, які брали участь у засіданні, обставини того, де відбувається відеозйомка та особи присутніх на ній осіб.
Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за змістом наведеної норми суб`єкт владних повноважень має доводити правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, проте це не позбавляє позивача обов`язку довести інші обставини, за яких сталося порушення його права та, зокрема ті, що стосуються факту і обсягу такого порушення.
Крім того, порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування лише у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact). Разом із тим не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Тобто ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків, на противагу йому, формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.
Позивачем не вказано та не доведено, яким чином місце видачі бюлетеня для голосування спотворило або могло спотворити результати голосування. Судовим розглядом таких обставин не встановлено.
З огляду на викладене, слід зауважити, що зазначаючи про таке порушення, що мало місце на думку позивача, він не конкретизував його можливі наслідки для ухваленого рішення, а натомість вдався до формального перерахування норм Регламенту ради.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову є обґрунтованим і законним.
Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 520/36514/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.Б. Русанова