ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/475/24 Справа № 711/5352/24 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Олійник В. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року                                                                                            м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 711/5352/24 щодо ОСОБА_1 що надійшли з Придніпровського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сененко К.В., - 

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 серпня 2024 року

        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 коп. 

Як встановлено судом першої інстанції, 27.06.2024 року о 01.12 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat , д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її необгрунтованою, невмотивованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Сененко К.В. подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.08.2024 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у даній справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що в свою чергу свідчить про відсутність доказів, які підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і давали можливість довести поза розумним сумнівом його винуватість.
Зазначила, що з незрозумілих причин працівники поліції розцінили поведінку ОСОБА_1 як ухилення від походження огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча він не відмовлявся від такого проходження, більш того він декілька разів намагався продути в прилад «Драгер» та був готовий їхати до медичного закладу. Так, він неодноразово повторював, що не відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, він декілька разів намагався продути газоаналізатор «Драгер», але прилад показував, що недостатній об`єм, тобто продути у вказаний прилад для отримання результату ОСОБА_1 не міг через особливості свого організму. При цьому ОСОБА_1 зауважував, що оскільки прилад «Драгер» не показав ніякого результату, він не відмовляється проїхати до КНП «ЧОНД», і це підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських.
Апелянт вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №704263 від 27.06.2024 поліцейськими не було встановлено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому були відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що факт наполягання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі до складання протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції оминув, хоча він підтверджується відеозаписами з бодікамер працівників поліції.
Обгрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт послалася на КУпАП, Конституцію України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, судову практику ЄСПЛ, інші нормативно правові акти. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він продував «Драгер», але в нього не вийшло, а його прохання поїхати на огляд до медичного закладу працівниками поліції виконано не було.
Апелянт Сененко К.В. зазначила, що ОСОБА_1 хотів пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак не зрозумло з яких причин працівники поліцї не забезпечили проведення цього огляду.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника - адвоката Сененко К.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його представника - авоката Сененко К.В. , викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: 
-протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 704263 від 27.06.2024;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого в ході огляду водія ОСОБА_1 у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна покрову обличчя;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2024, згідно якого водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я - КЗ ЧОНД м.Черкаси, в зв`язку з виявленням у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкіряного покрову обличчя;
-рапортом інспектора командира взводу 2 роти 4 БУПП в Черкаській області сержанта поліції О.Дергунова, згідно якого 27.06.2024 під час виконання своїх службових обов`язків по забезпеченню безпеки дорожнього руху та громадського порядку в Черкаській області, перебуваючи в складі екіпажу АГАТ 102, спільно з молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , зупинили транспортний засіб Фольцваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою м.Черкаси вул.Чехова, 125, під час комендантської години, а саме о 01 год. 12 хв., для встановлення обставин - чому даний водій керує ТЗ під час комендантської години. В ході перевірки документів було встановлено водія - ОСОБА_1 , під час спілкування у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покрову обличчя. Водієві було запропоновано пройти у встановленому законодавством порядку освідування на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального газоаналізатора Драгер Аlkotest 7510 АRLМ-0392 та у лікаря нарколога в КЗ ЧОНД за адресою м. Черкаси проспект Хіміків 62, на що водій погодився пройти огляд на місці. Однак даний водій почав ухилятись від проходження огляду, а саме : спеціально не видував потрібну кількість повітря в газоаналізатор, на що йому було запропоновано ще декілька разів повторити дані дії, проте газоаналізатор сигналізував, що «недостатній об`єм повітря». В подальшому водію було неодноразово запропоновано пройти освідування у лікаря нарколога в КЗ ЧОНД за адресою м.Черкаси проспект Хіміків 62, на що водій почав усіляк ухилятись від проходження освідування. Дані дії були розцінені, як відмову від проходження на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. На водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД 704263. Подія фіксувалась на БК 476990, 472484, 472881,472497;
-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, згідно якого встановлено,що 27.06.2024 о 01.12 год. в м.Черкаси по вул. Чехова, 125, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat , д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений за порушення комендантської години. В ході спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, або у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД». Водій ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду за допомогою приладу Драгер, при цьому на вимогу останнього йому було надано свідоцтво повірки вказаного приладу. В подальшому водієві надано можливість вибрати мундштук для приладу, який останній, після перевірки герметичності упаковки, самостійно розпечатав, після чого його вставили в прилад алкотестер. Працівниками поліції водієві проведено інструктаж щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 почав продувати прилад, проте не виконував вказівки працівників поліції, а саме: переривав видих, не в повній мірі видихав повітря, на що йому неодноразово вказував інспектор поліції, тому прилад не зміг зафіксувати повітря, яке видихає останній та встановити ступінь алкогольного сп`яніння чи її відсутність. Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу КЗ «ЧОНД», проте останній забажав повторно пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Працівниками поліції ОСОБА_1 повторно надано можливість самостійно на вибір обрати мундштук, після перевірки герметичності упакування якого його приєднано до приладу Драгер. Під час повторного продування приладу ОСОБА_1 повторно переривав видих повітря, в результаті чого прилад не спрацював через брак повітря, що видихалося, після чого водій зазначив, що не довіряє мундштуку, оскільки йому його не видавали на заводі. В подальшому працівниками поліції водієві неодноразово пропонується пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовляється. ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, проте водій не погоджувався на його проведення. Працівниками поліції під час спілкування з водієм та складання протоколу було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Водій сказав, що бажає скористатися послугами адвоката, на що працівники поліції зазначили, що це його право та надали можливість спілкування з адвокатом, який на місце події не прибув, тому водій спілкувався з останнім по телефону, в чому йому ніхто не чинив перешкод. Під час спілкування з працівниками поліції, зокрема при роз`ясненні прав останньому, ОСОБА_1 зазначав, що він не розуміє української мови, проте при цьому спілкувався з працівниками поліції українською мовою та при встановлені особи останнього з`ясовано, що він має українське громадянство. При цьому на відео зафіксовано, що працівником поліції чітко та послідовно роз`яснено права останнього, неодноразово роз`яснено наслідки відмови та безпідставного затягування проведення освідування. Не зважаючи на той факт, що водій словесно зазначав, що бажає пройти освідування за допомогою приладу Драгер, після чого свідомо ухилявся від належного освідування, а проїхати до медичного закладу для проведення огляду останній відмовився, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне праворушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини справи, які дають право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не обгрунтував та не вмотивував оскаржену постанову, а її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, є неспроможними, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, суд повністю дослідив відеозапис події від 27.06.2024 за участю ОСОБА_1 , зафіксовану на дисках, наданих працівниками поліції разом з протоколом про адмністративне правопорушення, та докладно виклав їх зміст у постанові, надавши при цьому оцінку дослідженому та встановленому на вказаних дисках. 
Разом з тим, апеляційний суд для перевірки доводів апеляційної скарги, повторно переглянув диски з відеозаписом події від 27.06.2024 за участю ОСОБА_1 зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 27.06.2024 року о 01.12 год., в комендантську годину керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції для перевірки встановлення причин порушення водієм комендантьської години. Під час спілкування з працівниками поліцї у водія ОСОБА_1 були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», або у лікаря нарколога в ЧОНД, на що останній надав згоду пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», однак всіляко ухилявся від проходження такого огляду, не продуваючи мундштук цього приладу належним чином, хоча працівники поліції йому неодноразово роз`яснювали, які дії здійснювати для проходження огляду за допомогою вказаного приладу. Однак, ОСОБА_1 неодноразово неправильно здійснював продування мундштука приладу у зв`язку з чим прилад «Драгер» не міг видати результат. ОСОБА_1 працівники поліції повідомили, що така його поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснили наслідки відмови. В подальшому ОСОБА_1 заявив, що він бажає пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а коли працівники поліції написали направлення до ЧОНД та запропонували йому сідати до їх службового автомобіля та їхати до медичного закладу, то ОСОБА_1 висловив бажання пройти повторно огляд за допомогою приладу «Драгер». В подальшому ОСОБА_1 знову висловлював бажання їхати до медичного закладу, але посилався на те, що він чекає адвоката та буде їхати до ЧОНД лише з ним, працівники поліції пояснили йому, що проти присутності адвоката вони не заперечують, так як це передбачено законом, але адвокат може самостійно приїхати до ЧОНД, і вони не зобов`язані його чекати саме на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів, що і він не зобов`язаний їхати до ЧОНД ( clip-0 02:01:58).
Апеляційний суд зазначає, що вся поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на відео, що міститься на дисках, свідчить про ухилення останнім від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки за допомого приладу «Драгер», так і в медичному закладі - КЗ «ЧОНД», а тому така поведінка ОСОБА_1 була правильно визнана працівниками поліції, як відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 ПДР України, а доводи апелянта про те, що працівниками поліції була неправильно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, ними не було встановлено факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими, надуманими, та повністю спростовуються змістом переглянутих дисків з відеозаписом події від 27.06.224 за участю ОСОБА_1 . 
Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому слід зауважити, що підстав відмовлятись від такої законної вимоги працівників поліції або ставити її під сумнів у правопорушника ОСОБА_1 не було. 
За клопотанням ОСОБА_1 та апелянта адвоката Сененко К.В., в судовому засіданні апеляційної інстанці був допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , який суду пояснив, що він з ОСОБА_1 знаходиться у дружніх відносинах, разом працюють. В липні він був на дні народженні, випив 1 літр пива, і попросив ОСОБА_1 забрати його додому. Коли вони їхали - була комендантська година, їх зупинили працівники поліції та запропонували ОСОБА_1 пройти огяд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», він два рази дув у «Драгер», однак не вийшло встановити результат. ОСОБА_1 зателефонував своєму адвокату та отримав консультацію. Працівники поліцї не пропонували ОСОБА_1 поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Слід зазначити, що колегія суддів критично відноситься до показів свідка ОСОБА_4 в частині того, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 проїхати до мезакладу для проходження огляду на стан сп`яніння , оскільки їх зміст протирічить змісту відеозапису події від 27.06.2024 за участі ОСОБА_1 . 
Більше того, як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_4 був пасажиром авомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у спілкуванні з працівниками поліції вів себе некоректно, весь час сперечався з працівниками поліції, заважав їм виконувати свої професійні обов`язки, та був порадником ОСОБА_1 у вирішенні питання чи їхати йому до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чи ні, при цьому на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 відповідав, що ОСОБА_1 відмовляється від вказаної пропозиції (clip-0 01:48:16, 01:49:57).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються, як переглянутими апеляційним судом вищевказаними дисками з відеозаписом події від 27.06.2024 за участю ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.
Позиція апелянта, яку вона висловила в апеляційній скарзі, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.08.2024 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сененко К.В. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка