УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

30 серпня 2024 року 
м. Київ

справа № 480/7662/23
адміністративне провадження № К/990/31397/24 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року
у справі № 480/7662/23
за позовом ОСОБА_1 
до Буринської міської ради Сумської області,
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Буринської міської ради Сумської області від 08 червня 2023 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: 5920984100:04:003:0305, 5920984100:04:003:0306, 5920984100:04:003:0307, 5920984100:04:003:0308, 5920984100:04:003:0309, для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Буринської міської ради Сумської області, в одну земельну ділянку площею 10,0408 га з кадастровим                                         № 5920984100:04:003:0311».
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов задоволено. 
Буринська міська рада Сумської області оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Не погодившись з постановою апеляційної інстанції, ОСОБА_1 12 серпня 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, подала до Верховного Суду касаційну скаргу.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Судом встановлено таке.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку норму права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Таким чином, при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц та постанови Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі № 392/856/22, від 24 січня 2021 року у справі № 316/979/18, від 27 січня 2021 року у справі № 560/1334/19, від 01 лютого 2021 року у справі № 560/1282/19, від 16 вересня 2021 року у справі № 540/2813/19, від 15 червня 2021 року у справі № 818/1905/17 та від 29 листопада 2021 року у справі № 480/1910/19, проте не вказує норм права (пункт, частина, стаття), які були неправильно застосовані судом апеляційної інстанції, та висновків, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не були враховані Другим апеляційним адміністративним судом у цій справі, та в чому полягає помилка суду у застосуванні норм права.  
Крім того, за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформульованою у пункті 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16, пункті 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/7 та пункті 40 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16, «подібність правовідносин» означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
У справі, що розглядається, ОСОБА_1 оскаржує рішення міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, а в касаційній скарзі цитує висновок Великої Палати, сформульований у постанові від 20 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, щодо оскарження наказу про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди, визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, тобто, іншого предмету та підстав позову.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом належним чином викладених підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала вимоги пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в частині обґрунтування підстав(и) касаційного оскарження, з врахуванням предмету і підстав позову та специфіки спірних правовідносин, що вимагає від скаржника наведення розгорнутого обгрунтування, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути.   
Повернення касаційної скарги і надання ОСОБА_1 права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), оскільки забезпечує практичну можливість реалізації права особи на доступ до суду у формі касаційного оскарження судового рішення.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд, -
УХВАЛИВ:
1. Повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі № 480/7662/23 за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення.
2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
3. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до Верховного Суду.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк