ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1711/24 Справа № 199/3733/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 липня 2024 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника — Вдовідченка В.В., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що 22.04.2024 року о 13:45 годині в місті Дніпрі по вул.Кожем`яки, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, котрі не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан у встановленому Законом порядку відмовився. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року згідно протоколу за ч.3 ст.130 КУпАП від 24.09.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як вина не доведена, а наявні в матеріалах справи докази отримані не у встановленому законом порядку. При цьому в матеріалах справи відсутні докази факт керування автомобілем. Захисник вказує, що ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння та працівник поліції не здійснював дії на їх встановлення, і не повідомляв їх останньому. Крім цього працівник поліції порушив процедуру складання протоколу, оскільки за відмову від проходження огляду такий документ міг складатися лише в закладі охорони здоров`я. Разом з цим, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що суперечить ст. 266 КУпАП. Окрім цього, працівники поліції безпідставно здійснили особистий огляд ОСОБА_1 та обшук транспортного засобу.
Також захисник просить поновити строк, оскільки ОСОБА_1 не повідомляли про розгляд справи, а з матеріалами захисник ознайомився 18 червня 2024 року.
В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Перевіряючи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що термін пропущений за поважної причини, тому підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід розглянути по суті.
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом, встановлення працівниками поліції в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, поліцейським було запропоновано водію пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 в відмовився; карткою обліку адміністративних правопорушень.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт керування підтверджується відеозаписом на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 двічі пояснив працівникам поліції, що був вимушений перемістити автомобіль в іншу місце, а в подальшому почав зазначати, що не керував автомобілем після того як працівник поліції запропонував пройти огляд.
Ознаки сп`яніння також підтверджуються наявним відеозаписом з якого видно, що працівник поліції здійснив дії на їх встановлення та виявив, що в ОСОБА_1 звужені зіниці очей, котрі не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук про що зазначено останньому працівниками поліції.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП, в ньому серед іншого зазначено суть правопорушення, яка не суперечить нормам ст. 130 КУпАП. Стосовно доводів, що протокол складений на місці, а повинен був у закладі охорони здоров`я, то вони є безпідставними, оскільки законом не передбачено чіткого місця складання протоколу, а покладено обов`язок на працівника поліції скласти такий протокол після того, як особа відмовиться проходити огляд у встановленому законом порядку. Це може бути, як на місці подій, так і в закладі охорони здоров`я. 
Доводи апеляційної скарги про здійснення огляду ОСОБА_1 та обшуку транспортного засобу не спростовують вину останнього у вчиненні правопорушення за ч.3 ст. 130 КУпАП. 
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строк захиснику Вдовідченка В.В. на оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2  - залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький