Справа №592/19461/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.	
Номер провадження 33/816/583/24 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення  № 592/19461/23 за апеляційною скаргою захисника БИКОВА Д. О.  на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.02.2024, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
захисника – адвоката Бикова Д. О., 
установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник БИКОВ Д. О. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, оскільки т/з був зупинений без дотримання вимог закону і тому всі наступні дії працівників поліції та отримані у справі докази є неналежними та недопустимими. Крім того, працівники поліції не вчиняли жодних дій щодо встановлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, останній вів себе адекватно, жодних ознак алкогольного сп`яніння не виявляв, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, не зміг продути Драгер на місці зупинки т/з через хворобу, акт огляду в порушення вимог закону не складався, а суть правопорушення викладена в протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, сам протокол не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація. 
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.02.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно постанови судді, 06.12.2023 о 17 год. 16 хв. у м. Суми по вул. Ю. Вєтрова ОСОБА_2 керував т/з Lincoln MKC, н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився шляхом ухилення, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД  № 619106 від 06.12.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки т/з та в закладі охорони здоров`я відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується наявними у справі відеозаписами з спеціальних технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинки т/з, встановлення особи водія ОСОБА_2 , виявлення працівниками поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, які стали початком процедури огляду на стан сп`яніння, неодноразового намагання продуття газоаналізатора Драгер на місці зупинки т/з без отримання необхідних даних для формування результатів спеціального технічного засобу, подальшої відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, складання адміністративних матеріалів, а також висловлення бажання пройти такий після їх складання, роз`яснення прав (а. с. 7).
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами). Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Відповідно п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а згідно п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (в ред. від 20.01.2023 № 57, яка діяла на час вчинення правопорушення), у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Тобто, законодавством визначений чіткий алгоритм дій працівників поліції при проведенні огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, відповідно якого у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки т/з або незгоди з результатом огляду, проведеного на місці зупинки т/з такий проводиться в закладі охорони здоров`я. При цьому, саме поліцейські зобов`язані забезпечити доставку цих осіб до закладу охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія і не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Як убачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів, після зупинки т/з під керуванням ОСОБА_2 , виявлення ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було висловлено вимогу пройти відповідний огляд,  зазначав, що буде проходити огляд та уточнював, що для цього треба, на що поліцейський роз`яснював, що треба пройти огляд за допомогою приладу Драгер. На неодноразові пропозиції поліцейського ОСОБА_2 вказував на відсутність підстав його зупинки, спочатку погоджувався пройти огляд на місці, але після того як поліцейський дістав прилад Драгер та продемонстрував запакований мундштук, зазначав, що не бачить потреби проходити огляд на місці і взагалі не бачить в цьому сенсу, а потім, що не довіряє цьому приладу, і що не буде проходити огляд на місці в будь-якому випадку, але має бажання прослідувати до закладу охорони здоров`я. На неодноразові пропозиції поліцейського прослідувати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 вказував, що не може поїхати не на своєму автомобілі, оскільки у нього дитина, а його дружина, не може сісти за кермо, на що поліцейський зазначав, що він відсторонений від керування у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_2 погодився пройти огляд на місці, однак умисно лише імітував продуття алкотестера, відмовляючись від проходження огляду, а саме набирав у ротову порожнину повітря, але не видихав його в трубку технічного приладу або всупереч роз`ясненням поліції видихав мізерний об`єм повітря в трубку приладу, що унеможливило отримання необхідних даних для формування результатів спеціального технічного засобу. Поліцейським було роз`яснено водію, що такі дії останнього свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення – відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, на що ОСОБА_2 пояснював, що не відмовляється їхати в заклад охорони здоров`я, але поїде тільки на своєму автомобілі, або тільки після того, як пересвідчиться, що буде з автомобілем, був не проти, щоб його автомобіль доставили на евакуаторі. Такі дії ОСОБА_2 були розцінені як ухилення від проходження огляду та відносно останнього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після складання протоколу ОСОБА_2 наполягав на його доставці до закладу охорони здоров`я для проходження огляду і був готовий прослідувати туди на службовому автомобілі, на що поліцейський йому повідомив, що відносно нього вже складено протокол, після чого ознайомлено ОСОБА_2 з його змістом. 
Враховуючи наведене доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_2 від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, будь-яких дій, які б свідчили про ухилення від такого не вчиняв є безпідставними, а висловлене останнім бажання прослідувати до закладу охорони здоров`я на службовому автомобілі поліції після складання протоколу цілком обгрунтовано не взято до уваги, оскільки процедура проведення огляду на той час була завершена.
Що стосується доводів захисника з приводу того, що працівники поліції не вчиняли жодних дій по встановленню наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, який вів себе адекватно, жодних ознак алкогольного сп`яніння не виявляв, то такі не заслуговують на увагу, оскільки питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду.
Також не можуть бути прийнятими до уваги доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 був зупинений без дотримання вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», у зв`язку із чим всі подальші дії працівників поліції є незаконними, а отримані внаслідок таких дій докази є неналежними та недопустимими, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02). 
  В будь-якому випадку, ОСОБА_2 , маючи сумніви у правомірності дій поліцейських мав право оскаржити їх дії у встановленому законом порядку, що ним зроблено не було.
В ході апеляційного перегляду постанови судді не встановлено, що отримання доказів у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП  відбулось із істотним порушенням прав та свобод людини, а також не підтверджено вчинення неправомірних дій працівниками поліції при виявленні правопорушення та складанні відповідного протоколу.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді суду першої інстанції в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі  захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.02.2024 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника БИКОВА Д. О. на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов