УХВАЛА

06 серпня 2024 року
м. Київ

справа №215/452/23
адміністративне провадження №К/990/29571/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -Жука А.В., Губської О.А., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2023 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №215/452/23 за позовом ОСОБА_1 до завідуючої сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Ігошина Маргарити Альбертівни про встановлення відсутності компетенції (повноважень),-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив: встановити наявність компетенції (повноважень) за результатом розгляду заяви від 03 січня 2023 року вх. №1 приготувати і винести на розгляд ради проекти рішень, якими включити його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю до правової позиції ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» і дати направлення до організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі під час війни та визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати таку процедуру виконати.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 9 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2023 року у задоволенні повторної заяви про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до завідуючої сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Ігошина Маргарити Альбертівни повернуто позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2024 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2023 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 залишено без змін.
Не погодившись з таким рішення суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу та надіслано до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 22 липня 2024 року.
У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2023 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №215/452/23. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 12 червня 2024 року, повний текст виготовлено того ж дня, проте касаційну скаргу було подано до поштового відділення лише 22 липня 2024 року.
Водночас, позивач, у поданій касаційній скарзі подає клопотання про поновлення процесуального строку та зазначає, що копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року отримав 16 липня 2024 року в конверті зі штрих-кодом 0600937597824.  Однак скаржник копію конверту та супровідного листа до матеріалів касаційної скарги не надав.
Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови.
За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази, які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави для його поновлення.
Також скаржник просить суд звільнити його від сплати судового збору.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху, з огляду на таке.
Дослідивши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".
Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору мотивоване його скрутним матеріальним становищем, що підтверджується довідкою Тернівського Управління праці та соціального захисту населення міста Кривий Ріг від 5 квітня 2024 року №1893 про суму отриманої ним компенсації по догляду за інвалідом І групи за період з січня 2022 року до лютого 2024 року.
Однак довідка Тернівського Управління праці та соціального захисту населення міста Кривий Ріг від 5 квітня 2024 року №1893 не є документом, із якого можливо встановити всю суму доходу позивача за попередній календарний рік. Зазначеним документом констатується факт нарахування ОСОБА_1 щомісячних компенсаційних виплат.
Отже, до клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано достатніх доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.
За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року (на момент звернення з касаційною скаргою) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить: 3028,00 грн.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 за подання касаційної скарги має сплатити: 3028,00  грн. 

Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України, Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду: клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та наданням належних і допустимих доказів, що підтверджують ці обставини; документа про сплату судового збору, у визначеному Судом розмірі.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2023 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №215/452/23.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 липня 2023 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №215/452/23 за позовом ОСОБА_1 до завідуючої сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Ігошина Маргарити Альбертівни про встановлення відсутності компетенції (повноважень) - залишити без руху.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
О.А. Губська,
Судді Верховного Суду