П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/10427/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Палінчак О.М.   
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
03 вересня 2024 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С, 
представника відповідача:Ступки Г.М.       

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення адміністративного стягнення № 1/01 від 26.04.2024 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуваною постановою його визнано винним за ст.52 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 грн., за те, що він, працюючи на посаді директора ПП "КОРОНА-СПОРТ" вчинив, правопорушення, а саме: як встановлено за матеріалами РУП ГУНП в Хмельницькій області №2276/121/119/02 від 12.02.2024р., ПП "КОРОНА-СПОРТ" в особі директора ОСОБА_1 допущено забруднення земель (на земельній ділянці з кадастровим номером 6825082200:05:001:0030, яка відповідно до договору оренди земельної ділянки №264 від 23 травня 2007 року, передана в оренду ПП "КОРОНА-СПОРТ". За результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи 294/23-22 від 19.09.23р., розмір розрахованої шкоди навколишньому середовищу складає 20 350 грн., чим не забезпечено захист земель від забруднення та не виконані вимоги до землекористувачів при здійсненні господарської діяльності. Позивач стверджує, що до забруднення даної земельної ділянки він не причетний, окрім того, з метою попередження вивозу сміття та забруднення земельної ділянки третіми особами, силами ПП "КОРОНА-СПОРТ" було забезпечено огородження земельної ділянки шляхом поставлення залізобетонних блоків, та вивіски з написом "Вивіз сміття заборонено". Отже, позивач вказує, що він не лише не вчиняв жодних правопорушень, а навпаки вживав превентивні заходи задля збереження земельної ділянки від забруднення та засмічення з боку третіх осіб. Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про накладення адміністративного стягнення №1/01 від 26.04.2024 року та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на його користь, понесені судові витрати по справі.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Постанову про накладення адміністративного стягнення №1/01 від 26.04.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.52 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. - скасовано, а провадження у справі закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції. 
Позивач, будучи належним чином повідомленим поро дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору № 264 від 23.05.2007 року ПП "Корона-Спорт" орендує земельну ділянку площею 3,15 га із земель державної власності строком на 20 років, починаючи з дати реєстрації договору.
Постановою Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області Державної екологічної інспекції України №1/01 від 26 квітня 2024 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розглянувши лист ПП "Корона-спорт" №18-3/25 від 18.03.2024 року та протокол про адміністративне правопорушення від 15.03.2024 року за №009761 про порушення вимог природоохоронного законодавства, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.52 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 , який працює на посаді директора ПП "Корона-спорт, допустив забруднення земель (на земельній ділянці з кадастровим номером 6825082200:05:001:0030, яка відповідно до договору оренди земельної ділянки №264 від 23 травня 2007 року, передана в оренду ПП "КОРОНА-СПОРТ". За результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи 294/23-22 від 19.09.23р., розмір розрахованої шкоди навколишньому середовищу складає 20 350 грн., чим не забезпечено захист земель від забруднення та не виконані вимоги до землекористувачів при здійсненні господарської діяльності. В результаті чого, порушенням заподіяно шкоду на суму 17 600,00 грн., що розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 травня 1998 року за №285/2725 та затверджена Наказом міністерства захисту довкілля та природних ресурсів №241 від 04.11.2020р. (розрахунок від 08.08.2023р).
Не погодившись із даною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення передбачений  ст.52 КУпАП.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.
Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.
Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, інші спеціальні ознаки, тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.
Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).
Такі висновки узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у п.30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 177/525/17.
У відповідності до ч.1 ст.52 КУпАП псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері раціонального землекористування та охорони земель.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у вчиненні таких дій: 1) псування сільськогосподарських та інших земель; 2) забруднення земель хімічними речовинами; 3) забруднення земель радіоактивними речовинами; 4) забруднення земель нафтою; 5) забруднення земель нафтопродуктами; 6) забруднення земель неочищеними стічними водами; 7) забруднення земель виробничими та іншими відходами; 8) невжиття заходів щодо боротьби з бур`янами. Ця стаття передбачає відповідальність за вчинення будь-якої з цих дій, як окремо, так і усіх разом. Псування земель - порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, зокрема, тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість. Державний контроль за вжиттям необхідних заходів щодо запобігання і ліквідації псування земель здійснюють органи Держкомзему. Хімічні речовини - індивідуальні технічні сполуки та технічні продукти (препарати, матеріали), що виробляються згідно з нормативно-технічною документацією, затвердженою у встановленому порядку. Радіоактивні речовини - це речовини, які містять радіонукліди і для яких питома активність та сумарна активність вантажу перевищують межі, встановленні нормами, правилами та стандартами з ядерної та радіаційної безпеки.
Суб`єкт правопорушення громадяни та посадові особи.
Суб`єктивна сторона виражається у формі умислу або необережності.
Як вбачається із копії протоколу №009761 про адміністративне правопорушення від 15.03.2024 року, ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.52 КУпАП і розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 11 год. 00 хв. 18.03.2024 року.
18 березня 2024 року позивачем подано відповідачу письмове клопотання про надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи на іншу дату (копія клопотання від 18.03.2024 року вих. №18-3/24).
Листом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 20.03.2024 року вих.№648/01/02 розгляд справи призначено на 26.04.2024 року на 11 год. 00 хв., про що повідомлено позивача ОСОБА_1 .
Постанова про накладення адміністративного стягнення №1/01 винесена 26.04.2024 року, хоча вихідний номер вказано 707/01/02 від 26.03.2024 року.
В клопотанні представника відповідача ОСОБА_2 від 23.07.2024 року вказано, що державним інспектором було допущено технічну описку в постанові, що є очевидним і її усунення не впливає на суть постанови та не тягне погіршення положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Проте, в листі від 20.03.2024 року відповідачем призначено розгляд справи саме на 26.04.2024 року, про що було повідомлено ОСОБА_1 .
В той час, якщо розгляд справи відбувся 26.03.2024 року, про що вказала представник відповідача у своєму клопотанні, позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду даної справи, чим було порушено порядок розгляду справи.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП ).
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з цим, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
У постанові від 26.04.2018 по справі № 338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Враховуючи викладені положення та суть правопорушення зазначеного у протоколі та оскаржуваній постанові, у розглядуваному випадку, для того, щоб притягнути позивача до адміністративної відповідальності, відповідач повинен був на підставі належних та допустимих доказів встановити сам факт адміністративного правопорушення, тобто чи мало місце забруднення земельної ділянки, а також те, що таке забруднення відбулось саме з вини позивача, тобто внаслідок його протиправних дій чи бездіяльності.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин, а саме, на підтвердження того, що з вини позивача відбулось забруднення земельної ділянки.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в її основу були покладені матеріали РУП ГУНП в Хмельницькій області №2276/121/119/02 від 12.02.2024 року.
Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 12.02.2024 року кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42022242260000054 від 19.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу вказаного правопорушення. Відомості про прийняте рішення внести до ЄРДР. Копію постанови про закриття кримінального провадження направлено начальнику Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області для вирішення питання про складання адміністративних матеріалів відповідно до ст.52 КУпАП.
Так, із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що земельна ділянка огороджена бетонними блоками з метою недопущення заїзду автомобілів на територію орендованої земельної ділянки.
Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом не встановлено, що з вини ОСОБА_1 допущено забруднення земель (на земельній ділянці з кадастровим номером 6825082200:05:001:0030), оскільки жодних доказів на підтвердження наявності в діях або бездіяльності ОСОБА_1 умислу або необережності судом не здобуто, а представником відповідача не надано. Дані обставини підтверджуються копією постанови про закриття кримінального провадження від 24.02.2024 року.
Колегія суддів наголошує, що згідно абз.2 ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
У пункті 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Колегія суддів вважає, що за таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.52 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів, що позивач   ОСОБА_1 допустив забруднення земель та здійснив порушення передбачені вказаною статтею.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №1/01 від 26.04.2024 року є підставним та підлягає до задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального  права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують,  то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.