ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 127/2-1395/10
провадження № 61-18114св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Гудими Д. А., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:   
заявник - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», 
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року у складі судді                       Бойка В. М. та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2023 року (в частині видачі виконавчого листа)  у складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К., Оніщука В. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У червні 2023 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк») в особі Вінницької обласної дирекції ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання. 
Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 квітня 2020 у справі № 2-1395/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі                     25 582,72 дол. США. 
На виконання зазначеного судового рішення 12 квітня 2010 року виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання. 
31 січня 2013 року виконавчою службою було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якого разом із виконавчим листом направлено останньому, проте вказана постанова та оригінал виконавчого документа до стягувача не надходили. Оригінал виконавчого листа був утрачений виконавчою службою, оскільки у відділі державної виконавчої служби відсутні документи, що підтверджують направлення цього документа на адресу банку. 
Посилаючись на те, що рішення суду у вказаній справі не виконано, а виконавчий документ утрачено, заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-1395/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором, а також поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня                     2023 року заяву ПАТ «АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції ПАТ «АБ «Укргазбанк» задоволено. 
Видано дублікат виконавчого листа № 2-1395/10 про стягнення з                    ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» суми заборгованості за кредитним договором, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи. 
Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1395/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» суми заборгованості за кредитним договором, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи. 
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про поважність причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, поновив його та видав дублікат виконавчого документа.
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
Постановою Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги  ОСОБА_1 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо доведеності заявником факту втрати оригіналу виконавчого листа під час його виконання та вважав судове рішення таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні заяви.
Суди послалися лише на довідку Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 29 березня 2021 року                                       № 4152/2.3-22/1, згідно якої виконавче провадження з виконання виконавчого листа  № 2-1395/10,  який виданий Ленінським районним судом м. Вінниці стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» боргу в розмірі 206 186,46 грн, було завершено 31 січня                              2013 року. 
Отже, лише на підставі вказаної довідки суди дійшли категоричного висновку, що в стягувача виконавчий лист відсутній з 31 січня 2013 року, що виконавчий лист утрачений, рішення суду не виконане, що є підставою для видачі дубліката виконавчого листа.
Крім того, під час розгляду справи, суд установив, що в процесі примусового виконання рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 01 березня 2010 року на підставі виконавчого листа № 2-1395/10 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_4 було реалізоване майно та кошти від реалізації в сумі 60 426,96 грн перераховані банку. У зв`язку з відсутністю іншого майна, належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення, 31 серпня                             2015 року державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу.
Тобто рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі                             № 127/27680/22 встановлено факт повернення 31 серпня 2015 року ПАТ «АБ «Укргазбанк» виконавчого листа № 2-1395/10.
Факт повернення виконавчого документу стягувачу 31 серпня 2015 року підтверджується наданою самим ПАТ АБ «Укргазбанк» копією постанови від 31 серпня 2015 року у ВП № НОМЕР_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві. У вказаній постанові, у свою чергу, зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до                                31 серпня 2018 року.
Таким чином, звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа від 12 квітня 2010 року № 2-1395, у зв`язку із його втратою 31 січня 2013 року, ГІАТ «АБ «Укргазбанк» свідомо приховало від суду отримання від Відділу примусового виконання у Вінницькій області оригіналу виконавчого листа у 2013 році, повторне пред`явлення його до виконання, часткове стягнення з боржника заборгованості в розмірі 60 426,96 грн та отримання оригіналу виконавчого листа від 12 квітня 2010 року № 2-1395 разом із постановою                       від 31 серпня 2015 року у ВП № НОМЕР_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві.
Доводи інших учасників справи
ПАТ «АБ «Укргазбанк» подало відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оригінал виконавчого листа у банку відсутній, що стало підставою для звернення до суду про видачу його дубліката. Відповідно до листа державної виконавчої служби від 29 березня 2021 року ВП № НОМЕР_4 перебувало на примусовому виконанні та було завершене 31 січня 2013 року. У листі відповіді та постанові від 31 серпня 2015 року номери виконавчих проваджень збігаються, що спростовує факт повторного пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа. Вважають, що у постанові від                            31 серпня 2015 року допущена помилка щодо дати винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, зокрема виконавець помилився щодо дати постанови.
При розгляді заяви про видачу дубліката у суді першої інстанції боржник не повідомив суд та сторону про наявність постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31 серпня 2015 року та не посилався на неї як на доказ своїх заперечень.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2023 року                           (в частині щодо поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа).
Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у даній справі на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2023 року в частині видачі виконавчого листа.
Витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області справу                                   № 127/2-1395/10 за заявою Публічного акціонерного товариство «Акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції «АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2024 року справу № 127/2-1395/10 призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці                              від 01 березня 2010 року м. Вінниці у справі №2-1395/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 582,72 доларів США, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у сумі 120,00 грн.
На виконання зазначеного судового рішення 12 квітня 2010 року був виданий виконавчий лист № 2-1395/10.
11 листопада 2010 року постановою головного державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_3 відносно боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 червня 2012 року встановлено порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2010 року в цивільній справі за позовом ПАТ «АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення частини кредиту та заборгованості за кредитним договором. Реалізацію автомобіля марки Mstsubishi моделі Outlander 2.0 Sport, 2008 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , колір сірий, легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , доручено ПАТ «АБ «Укргазбанк» в особі відділення «ВОУ» шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Стягнення залишку заборгованості здійснювати в примусовому порядку шляхом звернення стягнення на кошти та інше майно ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 29 березня 2021 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1395/10, який виданий Ленінським районним судом м. Вінниці стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» боргу в розмірі 206 186,46 грн, завершено 31 січня                2013 року. Виконавчий лист № 1395/10 був направлений на адресу стягувача.
Межі та підстави касаційного перегляду 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті                  394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставою касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Позиція Верховного Суду 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, ПАТ «АБ «Укргазбанк» посилалося на поважність причин пропуску такого строку, зокрема ненадходження виконавчого документа від органів державної виконавчої служби.
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про поважність причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, поновив його та видав дублікат виконавчого документа.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо доведеності заявником факту втрати оригіналу виконавчого листа під час його виконання та залишив судове рішення місцевого суду без змін
Такі висновки судів є правильними, виходячи з такого.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. 
На час видачі виконавчого листа у справі № 2-5062/10 (листопад 2010 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року                  № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).
Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від                              21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання (пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/19 (провадження № 14-308цс19)).
Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21)).
У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі                                       № 2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі № 1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в цій справі, провадження № 14-21цс24).
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження                            № 61-34св21)).
Суд першої інстанції, при вирішенні питання у цій справі про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, дійшов висновку про пропуск заявником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим поновив його та видав дублікат виконавчого документа відносно боржників. 
Погодившись із висновком суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні тривалий термін та був повернутий стягувачу, але докази його отримання останнім відсутні, тому виконавчий лист може вважатись утраченим.
Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що 11 листопада 2010 року головний державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Онищенко В. М. відкрив виконавче провадження                                ВП № НОМЕР_4 відносно боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа від 12 квітня 2010 року № 2-1395/10, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2010 року.
Відповідно до довідки Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 29 березня 2021 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1395/10, який виданий Ленінським районним судом м. Вінниці стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» боргу завершено 31 січня 2013 року й виконавчий лист № 1395/10 був направлений на адресу стягувача.
Згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень Вінницький міський суд Вінницької області 13 лютого 2023 року ухвалив рішення у справі                                 № 127/27680/22, яким задовольнив позов ПАТ «АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних.
Під час розгляду зазначеної справи  (№ 127/27680/22) суд установив, що у процесі примусового виконання рішення суду ВП № НОМЕР_4 було реалізоване майно та кошти від реалізації в сумі 60 426,96 грн перераховані банку. 31 серпня 2015 року державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу.
З огляду на те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, поновив і в цій частині судове рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, тому висновок судів в частині вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа є по суті правильним.
Верховний Суд не аналізує питання поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки рішення судів у частині вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є предметом касаційного перегляду.
Доводи касаційної скарги вищевказаних висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що суди порушили норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.           
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року                                             у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
Щодо судових витрат 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2023 року                     (в частині видачі виконавчого листа) залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	Д. А. Гудима  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов