ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2024 р.           Справа№ 910/12257/13 (910/18736/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Копитової  О.С.
суддів:            Шевчук С.Р. 
          Вовка І.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Гріщенко А.О.
та представників сторін згідно протоколу судового засідання від 02.07.2024 року,

розглянувши апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ», Національного банку України та Служби безпеки України на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року 
у справі №910/12257/13(910/18736/21) (суддя Яковенко А.В., повний текст рішення складено та підписано - 16.10.2023 року)
за позовною заявою Служби безпеки України
до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест»
2) товарної біржі «Всеукраїнський торгівельний центр»
3) товариства з обмеженою відповідальністю «Аквія Ойл»
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ»
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: арбітражний керуючий Тищенко Оксана Іванівна
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Служба зовнішньої розвідки України
третя особа -4: Національний банк України
третя особа -5: ОСОБА_1 
про визнання недійсними результатів аукціону
за зустрічною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Аквія Ойл»
до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест»
2) товарної біржі «Всеукраїнський торгівельний центр»
про зобов`язання укласти договір
в межах справи № 910/12257/13
за заявою ОСОБА_2 
до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест»
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року у справі № 910/12257/13 (910/19736/21) відмовлено у задоволенні позовних вимог Служби безпеки України повністю. Задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Аквія Ойл». Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інвтербудінвест» укласти договір купівлі-продажу за результатами аукціону з продажу майна банкрута товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інвтербудінвест». Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інвтербудінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аквія Ойл» судові витрати у розмірі 2 481 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» (надалі по тексту - ТОВ «ІБФ «АВМ», апелянт-1,третя особа-1 ) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року у справі № 910/12257/13 (910/19736/21). В частині відмови Службі безпеки України в задоволенні первісного позову ухвалити нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги, в частині зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Аквія Ойл» (надалі по тексту ТОВ «Аквія Ойл», відповідач 3, зустрічний позивач) повністю відмовити в задоволенні зустрічного позову. Також апелянт-1 просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2023 року та ухвалу господарського суду від 24.04.2024 року у справі №910/12257/13 (910/19736/21).
В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги апелянт-1 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції порушено норми процесуального права при розгляді зустрічного позову, оскільки не враховано, що позов подано до неналежного відповідача. Апелянт 1 вказує, що суд першої інстанції помилково не залучив апелянта-1 в якості відповідача по даній справі, задовольнивши позовні вимоги ТОВ «Аквія Ойл», фактично спрямовані до особи, з якою у позивача виник приватноправовий спір та яка не мала процесуального статусу відповідача. Визначення ТОВ «Аквія Ойл» коло учасників не сприятиме захисту його порушеного права або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, що в свою чергу є самостійною підставою для відмови в задоволення позовних вимог.
Також апелянт наголошує, що ТОВ «Аквія Ойл» обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки останнє просило суд  лише зобов`язати ліквідатора товариства з обмеженою відповідальність «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» (надалі по тексту ТОВ «БІК «Іетербудінвест», боржник, відповідач1) укласти договір купівлі-продажу за результатами аукціону з продажу майна банкрута, при цьому не вказує ні в якій редакції зобов`язати укласти договір та не надає проекту такого договору до своєї позовної заяви, як і не вказує у прохальній частині позовної заяви зміст умов договору, що містив би істотні умови.
Окрім того, апелянт1 вказує, що оскільки в матеріалах справи наявні докази щодо ініціювання ТОВ «Аквія Ойл» повернення коштів сплачених при проведенні аукціону, апелянт 1 вважає, що ефективним способом захисту прав ТОВ «Аквія Ойл» є стягнення з  боржника біржі коштів (гарантований внесок), які не було повернуто на його вимогу, що документально підтверджується його листом.
При цьому, апелянт 1 посилається на порушення місцевим судом порядку прийняття зустрічного позову ТОВ «Аквія Ойл» до спільного розгляду з первісним позовом Служби безпеки України та об`єднання їх  в одне провадження. ТОВ «Аквія Ойл», як позивач за зустрічним позовом у своїй позовній заяві визначило двох відповідачів, а саме ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та Товарна біржа «Всеукраїнський будівельний центр», натомість на порушення п. 4 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява не містить позовних вимог щодо кожного відповідача, а також не містить змісту позовних вимог до Служби безпеки України, яка є позивачем за первісним позовом.
Крім того, апелянт-1 зазначає, що судом першої інстанції не враховано преюдиційні обставини встановлені в постанові Верховного Суду від 02.03.2021 року у справі № 910/12257/1. Апелянт-1 наголошує, що саме він є забудовником обєкта незавершеного будівництва яке було предметом продажу на аукціоні 15.11.2019 року, що було встановлено Верховним Судом у вказаній постанові і він не надавав своєї згоди на його продаж, як і не надавала своєї згоди Служба безпеки України та Служба зовнішньої розвідки України.
Також апелянт1 звертає увагу суду апеляційної інстанції про розгляд господарським судом справи та прийняття оспорюваного рішення за відсутності письмових доказів по справі, які були витребувані від відповідача-2, відповідача-3 та третьої особи- однак так і не надані останніми суду першої інстанції. Також не надано, на думку апелянта-1, місцевим судом оцінки  поданим ТОВ «ІБФ`АБМ» та СБУ доказам.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції, поряд з порушеннями норм процесуального права допустився порушень норм матеріального права, зокрема при задоволенні зустрічних позовних вимог судом не враховано відсутність законодавчо встановленого обов`язку у ліквідатора ТОВ «ІБК «Інтербудінвест» на укладання договору, вказаних обов`язків Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не встановлював. крім того, апелянт-1 наголошує, що з матеріалів справи не вбачається, що ТОВ «Аквія Ойл» зверталось до боржника із пропозицією укласти договір за результатами проведення аукціону 15.11.2019 року, а боржник від вказаних дій ухилявся.
Також апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції порушено положення ст.58, 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», недотримано приписів ст. 59, 60 вказаного закону, а також ст.ст. 3,  876 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність».
ТОВ «Аквія Ойл» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміщення оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника на офіційному веб-сайті державного органу з питань банкрутства, а також не надано доказів оголошення про запропоноване майно та назву переможця аукціону та засвідченого організатором аукціону тексту договору, який додається до протоколу;
ТОВ «Аквія Ойл» додано оголошення № 63486 від 18.10.2019 року та повідомлення № 64171 від 15.11.2019 року, які не містять обов`язкової інформації для проведення аукціону, зокрема назви організатора аукціону, місця проведення аукціону, майна, яке продається та його вартості, виду договору, який має бути укладений за результатами проведення аукціону, тощо.
Апелянт наголошує, що судом першої інстанції між іншим не враховано, що об`єкт незавершеного будівництва розташований за адрескою м. Київ, пр-Перемоги, 131 є нерухомим майном у якому знаходяться квартири, право власності на які визнано судовими рішеннями за фізичними особами.
Крім того, апелянт-1 зазначає, про свою незгоду з ухвалами господарського суду м. Києва, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, а саме ухвалою від 24.03.2023 року, якою прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «Аквія Ойл» до розгляду (спільно з первісним позовом). Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне апеляційне провадження з первісним позовом, (Апелянт-1 наголошує, що зустрічний позов це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду із первісним і право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом і подається від саме до первісного позивача. В даному випадку ТОВ «Аквія Ойл» жодних вимог до СБУ не заявляло), ухвалою від 24.04.2023 року, якою відмовлено в залученні в якості третіх  осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служби безпеки України - Національного банку України та ОСОБА_1 (Апелянт вважає, що рішення господарського суду у вказаній справі впливає на права і обов`язки вказаних осіб, оскільки рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05.04.2013 року у справі № 759/2226/13-ц було визнано право власності за ОСОБА_1 на частку в об`єкті незавершеного будівництва, що було продано в складі майна на аукціоні, а згідно наказу господарського суду міста Києва від 02.04.2012 року у справі № 23/43 є обов`язок перед НБУ щодо передачі 19 квартир у вказаному об`єкті будівництва.).
З урахуванням викладеного апелянт в прохальній частині просить суд апеляційної інстанції залучити в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні Служби безпеки України - Національний банк України, ОСОБА_1 та витребувати докази у Товарної біржи «Всеукраїнський торгівельний центр», документи, які підтверджують проведення спірних аукціонів у відповідності до розділу IV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"» (у тому числі заяви учасників (конкурсантів) з відповідними додатками до них), які підтверджують проведення конкурсу на визначення організатора аукціону у відповідності до ч.6 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; - договори про проведення спірних аукціонів; - всі оголошення про проведення першого, повторного та другого аукціону з продажу  майна; - книгу реєстрації заявок; - протоколи допуску учасників; - відеозапис аукціонів; - протоколи про результати аукціонів з продажу майна банкрута, оцінку спірного майна, договори купівлі-продажу майнових прав по спірному майну, укладених з переможцем спірних аукціонів,  тощо.
Також не погоджуючись з рішенням суду з апеляційною скаргою звернувся Національний банк України (надалі по тексту апелянт-2, НБУ, Банк).
В своїй скарзі Банк зазначає, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується його прав та обов`язків, оскільки між НБУ та боржником було укладено Договір № к-2824 про інвестування у житлове будівництво від 08.12.2004 року, відповідно до якого НБУ взяв на себе зобов`язання здійснити інвестування у будівництво житлових будинків банкрута. ТОВ «БІК «Інтербудінвест» зобов`язалось передати НБУ протягом 2006 року в рахунок його інвестиційних внесків за актом прийому-передачі 37 квартир за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131 секція 1, загальною площею 2 965,57 кв.м., в тому числі в 4 кварталі 2006р. 13 квартир, а саме: двокімнатних за номерами:31, 49, 61, 73, 85, 91, 97, 103, 109, 115; трикімнатних за номерами: 72, 90, 102. 
27.10.2004 між ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та ТОВ «Елітжитло» укладено Договір № 27/10-04 (далі - Договір № 27/10-04) про пайову участь у будівництві, за яким останній здійснює інвестування у будівництво житлового будинку ТОВ «БІК «Інтербудінвест» на загальну суму 3 571 290,00 грн, а ТОВ «БІК «Інтербудінвест» передає ТОВ «Елітжитло» протягом 2006 року в рахунок його інвестиційних внесків за актом прийому-передачі 15 квартир за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131, загальною площею 1 190,43 кв.м., в тому числі в 4 кварталі 2006р. 6 квартир, а саме: однокімнатних з номерами: 71, 95; двокімнатних з номерами: 56, 86; трикімнатних з номерами: 45,84. 
25.04.2005 ТОВ «Елітжитло», НБУ та ТОВ «БІК «Інтербудінвест» уклали Договір № Г-368 про відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ «Елітжитло» відступає НБУ права вимоги з відповідача по передачі 15 квартир загальною площею 1 190,43 кв.м., за адресою м. Київ, просп. Перемоги, 131.
Таким чином, на підставі Договору № К-2824 про інвестування у житлове будівництво від 08.12.2004, Договору №27/10-04 про пайову участь у будівництві від 27.10.2004, Договору №Г-368 про відступлення права вимоги від 25.04.2005, ТОВ «БІК «Інтербудінвест» зобов`язана була протягом 2006 року передати НБУ 52 квартири в м. Києві по проспекту Перемоги, 131, загальною площею 4 156,00 кв.м, в тому числі в 4 кварталі 2006 року 19 квартир, а саме: (однокімнатні за номерами: 71, 95; двокімнатні за номерами: 31, 49, 61, 73, 85, 91, 97, 103, 109, 115, 56, 86; трикімнатні за номерами: 72, 90, 102, 45, 84). НБУ при цьому зобов`язаний був здійснити інвестування у будівництво квартир в розмірі 10 082 938,00 грн. по Договору №К-2824 про інвестування у житлове будівництво від 08.12.2004 та 3 571 290,00 грн. по Договору №27/10-04 про пайову участь у будівництві від 27.10.2004 та Договору №Г-368 про відступлення права вимоги від 25.04.2005р. 
Разом з тим, ТОВ «БІК «Інтербудінвест» своє зобов`язання щодо передачі 19 квартир, а саме: (однокімнатні за номерами: 71, 95; двокімнатні за номерами: 31, 49, 61, 73, 85, 91, 97, 103, 109, 115, 56, 86; трикімнатні за номерами: 72, 90, 102, 45, 84), які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131 секція 1 у 4 кварталі 2006 році не виконало.
У зв`язку з невиконанням умов договору, НБУ звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання ТОВ «БІК «Інтербудінвест» передати НБУ за актом прийому-передачі 19 квартир, які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131 секція 1 і рішенням господарського суду міста Києва від 14.03.2012 у справі 23/43 зобов`язано ТОВ «БІК «Інтербудінвест» передати наведені у квартири. 
НБУ зазначає, що у ТОВ «БІК «Інтербудінвест» перед НБУ існувало зобов`язання з передачі квартир, як за договором, такі і за судовим рішенням. 
В подальшому, а саме 15.04.2013 між ТОВ «БІК «Інтербудінвест» (як первісним боржником), ТОВ «ІБФ «АВМ» (як новим боржником) та НБУ (як кредитором) було укладено договір № Г-2190 про переведення боргу, відповідно до умов якого ТОВ «ІБФ «АВМ» зобов`язалось виконати перед НБУ зобов`язання ТОВ «БІК «Інтербудінвест», зокрема, щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.03.12р. по справі № 23/43 по передачі 19 квартир за актом передавання-приймання, що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131 секція 1.
За наслідком укладання вказаного договору, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2013 замінено сторону у справі 23/43 щодо передачі НБУ за актом прийому-передачі 19 квартир, які розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131 секція 1, а саме: з ТОВ «БІК «Інтербудінвест» на ТОВ «ІБФ «АВМ». 
Наведене вище свідчить про те, що ліквідатором ТОВ «БІК «Інтербудінвест» реалізовано майно НБУ, яке вже не належало боржнику.
Щодо первісного позову, апелянт 2 поділяє позицію апелянта -1 щодо наявності підстав для визнання недійсним результатів аукціону.
Апелянт 2 наголошує, що як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, місцевим господарським судом при розгляді справ не досліджувалось питання належності реалізованого майна на аукціоні - банкруту, що на переконання НБУ є самостійною та обов`язковою обставиною дослідження при розгляді такого спору не залежно від підстав та доводів, що були викладені позивачем у позові.
Апелянт зазначає, що ігнорування місцевим господарським судом обставини щодо належності реалізованого об`єкту інвесторам призвело до порушення їх прав (права власності), в тому числі фізичних осіб (які також не залучені до участі у справі) на отримання матеріального блага - житла, у випадку завершення будівництва житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, секція 1 в місті Києві та введення його в експлуатацію. 
Щодо зустрічного позову апелянт-2 зазначає, що станом на дату проведення аукціону діяли заходи забезпечення позову, а саме 09.01.2007 НБУ в рамках справи 23/43 звернувся із заявою про вжиття запобіжних заходів щодо позову. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2007 №100-2007 задоволено заяву НБУ про вжиття запобіжних заходів, вжито запобіжні заходи шляхом накладення арешту на дев`ятнадцять квартир, розташованих за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, буд. 131, секція 1, а саме: - однокімнатні за номерами 71, 95; - двокімнатні за номерами 31, 49, 56, 61, 73, 85, 86, 91, 97, 103, 109, 115; - трикімнатні за номерами: 45, 72, 84, 90, 102.
Апелянт -2 зазначає, що незважаючи на наявність ухвали суду про арешт нерухомого майна, останнє було відчужене на торгах в рамках процедури банкрутства. На переконання НБУ, вказане є самостійною підставою для задоволення первісного позову, адже реалізація спірного майна відбулась при встановленому судовому обмеженні.
Апелянт-2 наголошує і на невідповідності  поданого зустрічного позову вимогам процесуального законодавства, оскільки зустрічний позов подано відповідачем не до позивача за первісним позовом, а отже такий позов не містить самостійної матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.
Відтак на думку НБУ подана позовна заява, як зустрічна, не є такою в розумінні ст. 180 Господарського процесуального кодексу України , що в силу наведеного свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом у справі № 910/12257/13(910/18736/21), в зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Підсумовуючи апеляційну скаргу, НБУ просить залучити його до участі у справі № 910/12257/13 (910/18736/21) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом - Служби безпеки України. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 по справі №910/12257/13 (910/18736/21) в частині відмови в задоволенні первісних вимог та задоволенні зустрічних вимог скасувати. Прийняти нове рішення, за яким позов СБУ до ТОВ «БІК «Інтербудінвест», Товарної біржі «Всеукраїнський торгівельний центр», ТОВ «Аквія Ойл» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «БІК «Інвтербудінвест», що відбувся 15.11.2019 щодо лоту №1: цілісного майнового комплексу, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, пр-т Перемоги,131 (секція №1), реалізованого за ціною 2 463 713,50 грн. без ПДВ - задовольнити, а в задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ «Аквія Ойл» до ТОВ «БІК «Інтербудінвест» Товарної біржі «Всеукраїнський торгівельний центр» про зобов`язання укласти договір - відмовити.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2023 року  апеляційну скаргу ТОВ «ІБФ «АВМ» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21).
26.10.2023 року  до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21).
30.10.2023 року надійшли доповнення до апеляційної скарги апелянта1. В поданих доповненнях апелянт-1 підтримує доводи та мотиви апеляційної скарги та додатково наголошує на недотриманні місцевим господарським судом ч.1 ст. 62, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі №910/12257/13(910/18736/21) за апеляційною скаргою ТОВ «ІБФ «АВМ» на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року. Призначено справу до розгляду на  13.12.2023 року.  Вирішено інші процесуальні питання.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 25.10.2023 апеляційну скаргу НБУ передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 року апеляційну скаргу НБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року у справі №    910/12257/13(910/18736/21) залишено без руху.
03.11.2023 року на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від НБУ на виконання вимоги ухвали від 31.10.2023 року надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі №    910/12257/13(910/18736/21) за апеляційною скаргою НБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року. Об`єднано апеляційні скарги ТОВ «ІБФ «АВМ» та НБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 у справі №    910/12257/13(910/18736/21) в одне апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги НБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року у справі №    910/12257/13(910/18736/21) призначено разом з апеляційною скаргою ТОВ «ІБФ «АВМ» на  13.12.2023 року. Вирішено інші процесуальні питання.
Також не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції з апеляційною скаргою звернувся позивач -Служба безпеки України (надалі по тексту первісний позивач, апелянт 3, СБУ) та вказує, що не погоджується з висновками суду першої інстанції, що оспорюваний аукціон відбувся в порядку встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки вбачається низка порушень, зокрема: майно, на момент його реалізації на спірному аукціоні, перебувало у володінні ТОВ «ІБФ «АБМ» і ТОВ «БІК «Інтербудінвест» не передавалось;, арбітражна керуюча Тищенко О.І. не володіла повноваженнями щодо продажу майна на аукціоні, оскільки її повноваження були припинені; умови та строки на подання заявок на участь в оскаржуваному аукціоні були об`єктивно недостатніми та порушували принципи прозорості і конкурентоздатності; не здійснено оцінку цілісного майнового комплексу, який реалізовувався на спірному аукціоні; в оголошенні про проведення аукціону не заначено достатніх відомостей щодо характеристики майна, що виставлено на аукціон, жодних оголошень щодо продажу майна за адресою Святошинський район, проспект Перемоги, 131 ні організатором ні замовником розміщено не було, що в сукупності є порушенням ч.2 ст.50, ч. 3 ст. 98, ч1 ст. 44 ч.2 ст. 59, ч. 3 ст. 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
При цьому, апелянт 3 на спростування висновків суду першої інстанції про легітимні очікування ТОВ «Аквія Ойл» щодо укладення відповідного договору купівлі продажу, зазначив, що очікування не буде легітимним, коли є спір щодо правильності тлумачення та застосування національного законодавства і доводи заявника відхиляє національний суд. В даному випадку аукціон з продажу майна не міг бути організований та не мав проводитись взагалі, оскільки майно не належало боржнику, про що позивачу станом на дату проведення такого аукціону не було відомо.
Апелянт-3 вважає, що є підстави щодо наявності легітимного очікування лише в частині повернення сплаченого гарантійного внеску.
Апелянт -3 просить скасувати повністю рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги СБУ задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 13.11.2023 апеляційну скаргу СБУ передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4592/23 від 15.11.2023 у зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ. та перебування судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12257/13(910/18736/21).
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 апеляційну скаргу СБУ передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 року апеляційну скаргу СБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року у справі №    910/12257/13(910/18736/21) залишено без руху.
15.11.2023 року від ТОВ «ІБФ «АБМ» надійшло клопотання про залучення в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні Служби безпеки України - НБУ та ОСОБА_1, клопотання про витребування доказів, клопотання про дослідження доказів. Обґрунтування вказаних клопотань аналогічні обґрунтовуванням клопотань заявлених разом з апеляційною скаргою.
24.11.2023 року від СБУ надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
27.11.2023 року від представника ТОВ «Аквія Ойл» надійшов відзив на апеляційну скаргу  ТОВ «ІБФ «АБМ», в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення,  а рішення господарського суду м. Києва від 11.09.2023 року у справі № 910/122567/13 (910/18736/21) без змін. 
На спростування доводів апелянта про те, що ТОВ «БІК «Інтербудінвест» не був власником цілісного майнового комплексу, який був предметом продажу на оспорюваному аукціоні ТОВ «Аквія Ойл» наголошує, що у апелянта відсутні будь-які підтверджені доказами підстави для такого твердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, станом на момент проведення спірного аукціону можливість для виставленого на продаж майна була вирішена ухвалою господарського суду м. Києва від 06.06.2018 року у справі № 910/12257/13. Вказана ухвала господарського суду м. Києва залишалась в силі у період з 06.06.2018 року по 02.03.2021 року, а відтак у ліквідатора був обов`язок, передбачений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» здійснити продаж вказаного майна з метою задоволення вимог кредиторів у справі № 910/12257/13.
Крім того, у відзиві зазначено, що скасовуючи вказану ухвалу господарського суду м. Києва від 06.06.2018 року, колегія Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виходила з того, що суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем у тій справі договори не мали наслідком порушення матеріального стану боржника, а не з підстав того, що суд нібито дійшов висновку, що ТОВ «БІК «Інтербудінвест» не є власником цілісного майнового комплексу, як намагається переконати суд представник апелянта-1.
Також безпідставними вважає представник ТОВ «Аквія Ойл» посилання на постанову господарського суду м. Києва від 26.01.2022 року № 910/17785/20 про визнання банкрутом Дочірнього підприємства «Фінансова компанія «Інтербудінвест», як підстави для оскарження аукціону щодо продажу майна ТОФ «БІК «Інтербудінвест», який проводився 15.11.2019 року.
Не погоджується представник з доводами апелянта-1 про порушення процесуального законодавства при подачі ТОВ «Аквія Ойл» позову та обрання неефективного способу захисту. ТОВ «Аквія Ойл» вважає, що оскільки СБУ  оскаржується в межах справи про банкрутство боржника правомірність набуття «Аквія Ойл» права власності на майно банкрута, придбаного на прилюдних торгах 15.11.2019 року, а боржник зволікає з підписанням документів за результатами прилюдних торгів ТОВ «Аквія Ойл»  звернулось з даним зустрічним позовом.
В поданому відзиві «Аквія Ойл» наголошує, що апелянт-1 та деякі інші учасники справи намагаються довести, що предметом продажу на оспорюваному аукціоні було нерухоме майно, і, відповідно посилаються на норми законодавства, які регулюють питання продажу нерухомого майна боржника, та інші правові норми, що також стосуються саме нерухомого майна, хоча це не відповідає дійсності.
ТОВ «Аквія Ойл» вважає, що оскільки будівництво секції №1 житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131 завершено не було, жодних дій направлених на реєстрацію речових прав на об`єкт незавершеного будівництва також здійснено не було. 
У відповідності до вимог ч.3 ст.331 Цивільного кодексу України  ТОВ «БІК «Інтербудінвест», як забудовник вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).  Той факт, що саме боржник здійснював будівництво до його зупинення підтверджується наявними у справі доказами та визнається усіма учасниками справи.
Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 року дійшов висновку, що договір передоручення від 25.04.2012 року, договір № 2-3/12 від 25.04.2012 року та договір поруки від 20.09.2012 року не мають наслідком відчуження майна взагалі, в зв`язку із чим спірне майно не перейшло у володіння ТОВ «ІВК «АВМ». Більш того, ТОВ «Аквія Ойл» вказує, що ТОВ «ІВК «АВМ» не довело, що виконав зобов`язання по компенсації боржнику коштів за договорами.
ТОВ «Аквія Ойл» вважає, що ТОВ «БІК «Інтербудінвест» не передавало ТОВ «ІВК «АВМ» жодних майнових прав на проект будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, пр-т Перемоги, 131 (секція 1) та будівництва недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних і офісних приміщень автомобільного паркінгу, розташованих за вказаною будівельною адресою, що підтверджують наявні матеріали справи та на що звернув увагу Верховний Суд в п. 51.2 по справі 910/12257/13 від 02.03.2021 року.
ТОВ «Аквія Ойл» наголошує, що оскільки не існує жодних укладених ТОВ «БІК «Інтербудінвест» договорів про відчуження будівельних матеріалів та обладнання, що були використані в процесі будівництва, то саме ТОВ «БІК «Інтербудінвест» , як особа яка набула права власності на дані матеріали та обладнання за відповідними господарськими договорами, які укладались ним під час здійснення будівництва, залишилась їх власником і на момент проведення оспорюваного аукціону. А  ТОВ «ІВК «АВМ» прийняло на себе лише обов`язки по добудові об`єкту нерухомого майна але більше ніж за 10 років нездійснило жодної дії направленої на виконання даного обов`язку, а поручитель набуває права вимоги до боржника лише у випадку виконання ним обов`язку боржника перед кредиторами, чого зроблено не було.
ТОВ «Аквія Ойл» в поданому відзиві вказує, що місцевим судом надано належну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи при прийнятті рішення 11.09.2023 року та повно та всебічно досліджена процедура реалізації майна на торгах у формі аукціону, що відбулись 15.11.2019 року, встановлено відсутність порушень вимог законодавства, що могли вплинути на результати аукціону, при його проведенні та встановлено відсутність порушень прав та законних інтересів особи, яка оспорює аукціон. Також ТОВ «Аквія Ойл» вважає, що судом першої інстанції правомірно не залучено до участі у справі ОСОБА_1 та НБУ, в зв`язку з чим ухвала про відмову в залученні третіх осіб скасуванню не підлягає, так як і не підлягає скасуванню ухвала про прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви ТОВ «Аквія Ойл».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СБУ та призначено справу до розгляду на 17.01.2024 року
01.12.2024 року від ТОВ «Аквія Ойл» надійшов відзив на апеляційну скаргу НБУ, з доводами аналогічними доводам вказаним у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ІВК «АВМ».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду виправлено описку в ухвалі Північного апеляційного господарського суду та змінено дату призначення судового засідання, замість 17.01.2024 року вказано 13.12.2023 року.
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному головуючому судді (судді- доповідачу (складу суду) від 06.12.2023 року апеляційну скаргу СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Отрюха Б.В.., суддів: Полякова Б.М., Сотнікова С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 року об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги ТОВ «ІБК «АВМ», НБУ, СБУ та призначено до спільного розгляду на 13.12.2023 року.
12.12.2023 року від ТОВ «Аквія Ойл» надійшов відзив на апеляційну скаргу СБУ, в якому ТОВ «Аквія Ойл» просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 11.09.2023 року без змін. Доводи відзиву є аналогічними доводам викладеним в відзивах на апеляційну скаргу апелянта-1 та НБУ.
При цьому, ТОВ «Аквія Ойл» вказує, що на момент проведення аукціону власником будівельних матеріалів, що реалізовувались був боржник, арбітражна керуюча Тищенко О.І. мала всі повноваження ліквідатора на да день укладання договору з організації аукціону, а той факт, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 року її повноваження були припинені не скасовує рішення арбітражного керуючого прийнятого до набуття законної сили відповідною ухвалою. Крім того, твердження СБУ, що дії організатора аукціону та арбітражного керуючого були недостатні для залучення більшого кола учасників аукціону і, як наслідок, збільшення вартості продажу є припущенням, так само як і на думку ТОВ «Аквія Ойл» припущеннями є твердження  про недостатність інформації, розміщеної на сайті Вищого господарського суду України. На думку ТОВ «Аквія Ойл» і організатором аукціону і ліквідатором було в повному обсязі дотримано визначених чинним законодавством вимог щодо публікації оголошення, його змісту, тощо. Необхідність розміщення оголошення на об`єкті нерухомого майна у відповідності до ч.3 ст. 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не розповсюджується на даний аукціон, оскільки об`єктом продажу не був об`єкт нерухомого майна.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 року відкладено розгляд апеляційних скарг на 10.01.2024 року.
15.12.2023 року до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора боржника надійшло клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, в задоволенні якого ухвалою від 19.12.2023 року було відмовлено.
21.12.2023 року до  Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора боржника надійшло повторне клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, в задоволенні якого ухвалою від 25.12.2023 року було відмовлено.
27.12.2023 року до  Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора боржника надійшло повторне клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, яке ухвалою від 28.12.2023 року було задоволено та призначено про ведення судового засідання 10.01.2024 року в режимі відеоконференції.
02.01.2024 року від НБУ надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній зазначив про підтримку клопотань ТОВ «ІВК «АВМ» про залучення третіх осіб, витребування доказів та дослідження доказів, наявних в матеріалах справи у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.
03.01.2024 рок від ТОВ «БІК «Інтербудінвест» надійшли письмові пояснення щодо заявлених клопотань у справі. Боржник заперечує щодо клопотання про залучення в якості третьої особи НБУ та ОСОБА_1, вважає їх необґрунтованими та недоведеними певними доказами. Також боржник заперечує щодо повторного витребування у Товарної біржі «Всеукраїнський торговельний центр» доказів, оскільки, на його думку, зазначені докази вивчені судом та ним надана належна оцінка при ухваленні оскаржуваного рішення, оскільки ці докази містяться в матеріалах справи та неодноразово вивчались судом при розгляді справи, а постійні клопотання апелянта-1 про повторний огляд та дослідження містять ознаки надмірного затягування справи. 
09.01.29024 року від НБУ надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, разом з клопотання по поновлення строку для подання таких доказів. НБУ просить долучити до матеріалів справи відзив ліквідатора боржника на апеляційну скаргу поданий в справі № 910/6382/22. На думку НБУ вказаний відзив свідчить про суперечливу поведінку ліквідатора боржника в різних справах.
10.01.2024 року від апелянта-1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи № 910/12257/13 (910/18736/21)  до набрання законної судового рішення по справі № 910/12257/13 за позовом ТОВ «ІБФ «АВМ» до ТОВ «БІК «Інтербудінвест», Товарна біржа «Всеукраїнський торговельний центр», ТОВ «Аквія Ойл» про визнання недійсним результатів аукціону від 15.11.2019 року.
10.01.2024 року від третьої особи - Служби зовнішньої розвідки України (надалі по тексту СЗРУ, третя особа-3) надійшли пояснення по справі, в яких остання зазначає, що не заперечує проти залучення до участі у справі в якості третіх осіб НБУ та ОСОБА_1., вважає, що оскаржуване рішення впливає на реалізацію законних прав та інтересів кредиторів та замовників об`єкта будівництва розташованого по вул. пр- Перемоги, 131.
Служба зовнішньої розвідки України вважає, що майно щодо якого відбувся аукціон не являється приватною власністю боржника та не могло бути включене до ліквідаційної маси без попереднього здійснення інвентаризації майна об`єкта незавершеного будівництва, у зв`язку з чим проведення аукціону, що відбувся 15.11.2019 року з продажу майна боржника є незаконним та впливає на реалізацію майнових прав та інтересів щодо незавершеного об`єкта будівництва СБУ та СЗРУ, так як до речових прав СБУ та СЗРУ належить майно, що було виставлено на аукціон.
Також СЗРУ вказує, що відповідно до Договору передоручення № 2/Д/12 від 25.04.2012 року, Договору № 2-3/12  управителя із забудовником та Договору поруки від 20.09.2012 року ТОВ «ІВФ «АВМ» є забудовником комплексу житлового будинку № 1 з вбудованими приміщеннями підземного паркінгу та офісного центру по пр-ту Перемоги, 131, що встановлено та підтверджено постановою Верховного Суду від 02.03.2021 року.
10.01.2024 року від СБУ надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній підтримує клопотання ТОВ «ІВФ «АВМ» про витребування доказів, дослідження доказів та не заперечує проти залучення третіх осіб.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 року заяву ТОВ «ІБФ «АВМ» про зупинення провадження залишено без розгляду та відкладено розгляд апеляційних скарг на 15.01.2024 року.
11.01.2024 року від представника ТОВ «ІВФ «АВМ» надійшла заява про  відвід головуючому судді Отрюху Б.В.
12.01.2024 року аналогічного змісту заява про відвід головуючому судді Отрюху Б.В. надійшла через електронний суд.
12.01.2024 року від ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» надійшли додаткові пояснення у справі в яких остання наголошує на зловживанні процесуальними правами представником ТОВ «ІБФ «АВМ» Тарасовим С.О., оскільки  в судовому засіданні 10.01.2024 року він вчиняв дії, що суперечать завданням господарського судочинства, зокрема заявив клопотання з порушенням встановлено строку, а після того як суд об`єктивно залишив це клопотання без розгляду заявив відвід головуючому судді Отрюху Б.В. На думку ліквідатора, заявлений відвід зумовлений незгодою з прийнятим процесуальним рішенням, що не може бути підставою відводу згідно норм господарського процесуального кодексу України, а отже такий відвід є необґрунтованим.
В зв`язку з чим ліквідатор просить визнати зловживанням процесуальними правами дії адвоката Тарасова С.О., а саме з`явлення  безпідставного відводу головуючому судді в судовому засіданні 10.01.2024 року.
Крім того, в зазначених поясненнях ліквідатор також додатково зауважує на хибних твердженнях апелянтів щодо неналежного дослідження судом першої інстанції доказів по справі та наголошує, що всі докази на відсутності яких наполягають апелянти містяться в матеріалах справи про банкрутство, зокрема т. 27, 39-40, і оскільки і СБУ і НБУ є кредиторами в справі про банкрутство боржника їм має бути достеменно відомо про всі докази наявні в матеріалах справи.
Ліквідатор також вказує, що в матеріалах справи наявний протокол № 4/2/2019 комітету кредиторів ТОВ «БІК «Інтербудінвест» від 08.10.2019 року на якому був, зокрема присутній з правом вирішального голосу представник СБУ. На вказаному комітету кредиторів були прийняті рішення, що стосуються спірного аукціону, а саме затвердження результатів Акту від 07.10.2019 року визначення переможця конкурсу із визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута; погодження організатора аукціону з продажу майна банкрута в межах справи № 910/12257/13-Товарну біржу «Всеукраїнський торговельний центр»; узгоджено, порядок продажу майна банкрута та перелік майна, що увійшло до складу цілісного майнового комплексу.
Також ліквідатор вказує і про обізнаність з вказаними доказами представника ТОВ «ІБФ «АВМ» Тарасова С.О., докази чого наявні в матеріалах справи.
15.01.2024 року від представника ТОВ «Аквія Ойл» надійшло клопотання про визнання дій представника ТОВ «ІБФ «АВМ» адвоката Тарасова С.О. у судовому засіданні 10.01.2024 року щодо подання клопотання про зупинення провадження по справі та заяви про відвід головуючому судді Отрюху Б.В. зловживанням процесуальними правами та застосувати до представника ТОВ «ІБФ «АВМ» адвоката Тарасова С.О. заходи процесуального примусу, передбачені господарським процесуальним кодексом України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 року  відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Аквія Ойл» та ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» про визнання дій зловживанням процесуальними правами та вжиття заходів щодо запобігання зловживання процесуальними правами. Заяву ТОВ «ІБФ «АВМ» про відвід судді Отрюха Б.В. від розгляду справи № 910/12257/13 (910/18736/21)   визнано  необґрунтованою. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024 року, для розгляду заяви ТОВ «ІБФ «АВМ» сформовано колегію у складі головуючого судді: Буравльова С.І. -головуючий суддя, суддів: Шапрана В.В. та  Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ІБФ «АВМ» про відвід судді Отрюха Б.В. у справі №910/12257/13 (910/18736/21)   .
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку із перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею у відпустці.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 року та протоколів передачі справи раніше визначеному складу суд від 05.02.2024 року справу передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя- Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.
05.02.2024 року колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М. подано заяву про самовідвід.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року заяву суддів Отрюха Б.В., Остапенка О.М., Полякова Б.В. про самовідвід від розгляду справи № 910/12257/13 (910/18736/21)    задоволено. Відведено суддів Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року заяву суддів Отрюха Б.В., Остапенка О.М., Полякова Б.В. про самовідвід від розгляду справи № 910/12257/13 (910/18736/21). Справу № 910/12257/13 (910/18736/21) передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.    
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 року, у зв`язку з самовідводом суддів Отрюха     Б.В., Полякова Б.М. та Остапенка О.М. від розгляду справи, призначино повторний автоматизований розподіл справи №910/12257/13 (910/18736/21) .
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 07.02.2024 року, апеляційні скарги ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Доманської М.Л., Гончарова С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 року справу №910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року  прийнято до провадження у визначеному складі. Розгляд справи №910/12257/13(910/18736/21) призначено  на  14.03.2024 року.  
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 року, у зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 11.03.2024 року справу № 910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Гончарова С.А., Сотнікова С.В.
12.03.2024 року суддею Сотніковим С.В. заявлено самовідвід від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21), який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість повторної участі вказаного судді у розгляді даної справи та є підставою для самовідводу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від   12.03.2024 року заяву судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. про самовідвід у справі №910/12257/13(910/18736/21) задоволено. Відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. від розгляду справи    №910/12257/13(910/18736/21). Матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21) передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 року, у зв`язку з самовідводом судді  Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 12.03.2024 року справу №910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Гончарова С.А., Пантелієнка В.О.
12.03.2024 року суддею Пантелієнком В.О. заявлено самовідвід від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21), який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість повторної участі вказаного судді у розгляді даної справи та є підставою для самовідводу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 року заяву судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №910/12257/13(910/18736/21) задоволено. Відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. від розгляду справи    №910/12257/13(910/18736/21). Матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21) передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
12.03.2024 року від НБУ надійшло клопотання про долучення документів, а саме заяви про визнання позовних вимог поданої ліквідатором Огульковою в рамках справи № 910/12257/13 про визнання недійсним результатів аукціону від 15.11.2019 року за позовом ОСОБА_2 , ухвали від 21.02.2020 року, позовної заяви ОСОБА_2.
В зазначеному клопотанні НБУ посилається на суперечливу поведінку ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» Огулькокої А.М., яка полягає в тому, що 20.07.2020 ліквідатор ТОВ «БІК «Інтербудінвест» Огулькова А.М. в межах справи про банкрутство № 910/12257/13 щодо розгляду позову ОСОБА_2 (ініціюючого кредитора) про визнання недійсним результатів аукціону, з продажу майна банкрута ТОВ «БІК «Інтербудінвест», що відбувся 15.11.2019 визнала позов, про що свідчить відповідна заява. Тобто ліквідатор ТОВ «БІК «Інтербудінвест» Огулькова А.М. погоджується з численними порушеннями при проведенні спірного аукціону, і як наслідок, наявності правових підстав для його скасування в іншій судовій справі. З наведеного слідує, що ліквідатор ТОВ «БІК «Інтербудінвест» в одній справі вказує про наявність порушень законодавства при проведенні спірного аукціону, і як наслідок підстав для визнання його недійсним, а у даній справі власну письмову позицію не викладає, що свідчить про суперечливу поведінку.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 року, у зв`язку з самовідводом судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 13.03.2024 року справу № 910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Гончарова С.А., Вовка І.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 року справу №910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року, прийнято до провадження у визначеному складі. Розгляд справи №910/12257/13(910/18736/21) призначено  на  11.04.2024 року.
14.03.2024 року від ліквідатора Огулькової А.М. надійшло клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року клопотання арбітражної керуючої Огулькової А.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції    задовольнено. Повідомлено сторін, що судове засідання у справі №910/12257/13(910/18736/21), призначене на 11.04.2024 року, відбудеться   в режимі відеоконференції.
У зв`язку з участю суддів Копитової О.С. та Вовка І.В. у підготовці суддів господарських апеляційних судів Національною школою суддів України з 08.04.2024 року по 12.04.2024 року, та перебуванням у відпустці судді Гончарова С.А. з 31.03.2024 року по 13.04.2024 року, розгляд справи не відбувся.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 року, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 15.04.2024 року справу № 910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Вовка І.В., Поліщука В.Ю.
18.04.2024 року суддею Поліщуком В.М. заявлено самовідвід від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21), який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість повторної участі вказаного судді у розгляді даної справи та є підставою для самовідводу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 року заяву судді Північного апеляційного господарського суду Поліщука В.М. про самовідвід у справі №910/12257/13(910/18736/21) задоволено, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Поліщука В.М. від розгляду справи    №910/12257/13(910/18736/21), матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21) передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 23.04.2024 року справу № 910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Вовка І.В., Доманської М.Л.
23.04.2024 року суддею Доманською М.Л. заявлено самовідвід від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21), який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість повторної участі вказаного судді у розгляді даної справи та є підставою для самовідводу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 року заяву судді Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л. про самовідвід у справі №910/12257/13(910/18736/21) задоволено, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Доманську М.Л. від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21), матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21) передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 року, у зв`язку з самовідводом судді Доманської М.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 24.04.2024 року справу № 910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Вовка І.В., Шевчук С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 року справу №910/12257/13(910/18736/21) за апеляційними скаргами ТОВ «ІБФ «АВМ», НБУ, СБУ на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року прийнято до провадження у визначеному складі. Розгляд справи №910/12257/13(910/18736/21) призначено  на  28.05.2024 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 року клопотання СБУ про відкладення розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21) задоволено. Розгляд справи №910/12257/13(910/18736/21) відкладено на 20.06.2024 року.
11.06.2024 року від ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» надійшли узагальнені пояснення щодо заявлених клопотань у справі, доводи в якому аналогічні доводам в раніше поданих поясненнях.
17.06.2024 року від представника ТОВ «Аквія Ойл» надійшли додаткові узагальнені пояснення щодо заявлених клопотань у справі, які є аналогічними доводам в раніше поданих поясненнях.
При цьому, представник посилається на той факт, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 року у справі №910/17785/20(910/8077/21), крім іншого,  апеляційну скаргу ТОВ «БІК «Інтербудінвест» задоволено. Розірвано Договір №1 про внесення змін до Договору № 1-З/06 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду «А» від 17.07.2006 року, що укладений 25.04.2012 року  між ДП «ФК «Інтербудінвест», ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та ТОВ «ІБФ «АВМ». Зобов`язано ТОВ «ІБФ «АВМ» повернути ТОВ «БІК «Інтербудінвест» об`єкт незавершеного будівництва.
Таким чином, на думку представника ТОВ «Аквія Ойл» Постановою північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 року фактично скасовано єдину підставу, на яку посилалось ТОВ «ІБК «АВМ» стверджуючи про те, що спірне майно нібито належить ТОВ «ІБК «АВМ».
У зв`язку з оголошенням у місті Києві повітряної тривоги 20.06.2024 року о 13 год. 47 хв., розгляд справи не відбувся, в зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2024 року розгляд справи №910/12257/13(910/18736/21) призначено на 25.06.2024 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 року №910/12257/13(910/18736/21) клопотання ТОВ «ІБК «АВМ» про залучення до участі у справі №910/12257/13(910/18736/21) у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні СБУ - НБУ та ОСОБА_1. задоволено. Клопотання НБУ про залучення до участі у справі №910/12257/13(910/18736/21) у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні СБУ - НБУ задоволено. Залучено НБУ у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні СБУ. Залучено ОСОБА_1. до участі у справі №910/12257/13(910/18736/21) у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні СБУ. Відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «ІБК «АВМ»  про витребування доказів. Розгляд справи №910/12257/13(910/18736/21) відкладено на 02.07.2024 року. Вирішено інші процесуальні питання.
28.06.2024 року на електронну адресу суду від представника ТОВ «ІБК «АВМ»   надійшла заява про виправлення описки.
В поданій заяві представник просить суд апеляційної інстанції виправити описку в мотивувальній частині ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 року у даній справі.
01.07.2024 року на електронну адресу суду від представника ТОВ «ІБК «АВМ» надійшли зауваження на протокол судового засідання від 25.06.2024 року та через відділ документообігу суду від представника ТОВ «ІБК «АВМ» надійшла заява про відвід судді Копитової О.С. від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21).
01.07.2024 року на електронну адресу суду від ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест»  арбітражної керуючої Огулькової А.М. надійшли письмові пояснення, в яких ліквідатор просить суд апеляційної інстанції врахувати дані пояснення при розгляді справи, а також просить суд провести судове засідання, призначене на 02.07.2024 року без участі ліквідатора боржника.
Обґрунтовуючи подані пояснення ліквідатор зазначає, що будь-які дії ліквідатора, спрямовані на пошук та повернення до ліквідаційної маси майна, що вибуло з володіння банкрута внаслідок дій: його засновників чи керівників, є правомірними та прямо регламентовані вимогами ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.
Метою процедури банкрутства є задоволення вимог кредиторів, і ліквідатор ТОВ «БІК «Інтербудінвест» спрямовує всі свої дії виключно на цю мету.
Отже, законний інтерес ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» полягає у поверненні майна, яке може бути спрямовано на задоволення вимог кредиторів. Тому, ліквідатор рішуче відкидає будь-які звинувачення в непослідовній позиції, поведінці тощо, як необґрунтовані.
Також ліквідатор зазначає, що 12.06.2024 року постановою Північного апеляційного господарського суду задоволено апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «БІК «Інтербудінвест» на рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2023 року у справі № 910/17785/20 (910/8077/21), прийнято нове рішення, яким серед іншого розірвано укладений між ТОВ «БІК «Інтербудінвест», ДП «ФК«Інтербудінвест» та ТОВ «ІБК «АВМ» Договір №1 від 25.04.2012 року про внесення змін до Договору № 1-З/06 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131 в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду «А» від 17.07.2006 року, (яким останній викладено в новій редакції з присвоєнням йому нового № 2-З/12) від 25.04.2012 року.
Таким чином, постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 року по справі № 910/17785/20 (910/8077/21) фактично скасовано єдину підставу, на яку посилалось ТОВ «ІБФ «АВМ» стверджуючи про те, що спірне майно нібито належить ТОВ «ІБФ «АВМ».
Крім того, ліквідатор у своїх поясненнях повторно наголошує, що посилання ТОВ «ІБФ «АВМ» на чинність поруки, встановленої Договором поруки від 20.09.2012 року між СБУ, СЗРУ, ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та ТОВ «ІБФ «АВМ», як на підставу своїх вимог та заперечень, спростовується матеріалами справи та нормами Цивільного кодексу України.
Враховуючи викладене, ліквідатор просить врахувати всі подані раніше ТОВ «БІК «Інтербудінвест» правові позиції та письмові пояснення у справі №910/12257/13 (910/18736/21) та врахувати їх при розгляді справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 року визнано  заяву ТОВ «ІБК «АВМ»  про відвід судді Копитової О.С. від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21) необґрунтованою та відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ІБК «АВМ» про відвід судді Копитової О.С. від розгляду справи №910/12257/13(910/18736/21).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 року відмовлено представнику ТОВ «ІБК «АВМ»   у задоволенні про виправлення описки в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 року у справі №910/12257/13(910/18736/21).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 року відхилено зауваження представника ТОВ «ІБК «АВМ»  на протокол судового засідання від 25.06.2024 року у справі №910/12257/13(910/18736/21).
 Представники, що з`явились в судове засідання надали усні пояснення по справі. В судове засідання, призначене на 02.07.2024 року представник ТОВ «ІБК «АВМ» не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.  Від ліквідатора надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
   02.07.2024 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч. 1 та  ч.2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
          Розглядаючи апеляційні скарги колегія суддів, досліджуючи подані докази та обґрунтування, приймаючи заперечення інших учасників вважає за доцільне першочергово звернути увагу на обставини заявлення та прийняття судом до розгляду зустрічного позову.
         Як встановлено матеріалами справи, позивач- СБУ звернувся з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону від 15.11.2019 року до ТОВ «БІК «Інтербудінвест»(боржник), ТОВ «Всеукраїнський торговельний центр»(організатор аукціону), ТОВ «Аквія Ойл» (покупець).
         Під час розгляду справи від ТОВ «Аквія Ойл» (покупець)-відповідач-3 надійшов зустрічний позов до ТОВ «БІК «Інтербудінвест» (боржник) -відповідач-1, ТОВ «Всеукраїнський торговельний центр» (організатор аукціону)- відповідач-2 з вимогами про зобов`язання укласти договір. Вимог до первісного позивача зустрічним відповідачем не заявлено.
              Ухвалою від 24.03.2023 року господарський суд міста Києва прийняв зустрічну позовну заяву ТОВ «Аквія Ойл» до розгляду спільно з первісним позовом та об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.
В даному контексті слід зазначити, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 ГПК України. 
До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 ГПК України. 
Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача. 
Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом і пред`являється він саме до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог. 
В той же час, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, зустрічний позов не пред`явлено до позивача за первісним позовом, а отже такий позов не містить самостійної матеріально-правової вимоги відповідача до позивача. 
Відтак, в даному випадку колегія суддів погоджується з доводами апелянтів, що подана позовна заява, як зустрічна, не є такою в розумінні статті 180 ГПК України, що в силу наведеного вище свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом у справі № 910/12257/13 (910/18736/21), в зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягала поверненню заявнику без розгляду, проте, місцевий господарський суд на вказане не звернув уваги, та помилково прийняв рішення про прийняття вказаної заяви до розгляду про що вказав в ухвалі від 24.03.2023 року.
         Клопотань від ТОВ «Аквія Ойл» про залучення її до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору і подання нею позову в означеному статусі матеріали справи не містять.
         Враховуючи той факт, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку щодо відсутності у поданому позові ознак зустрічного позову  та відповідно відсутності підстав для його прийняття та здійснення спільного розгляду з позовною заявою СБУ, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції ухвалою від 24.02.2023 року провадження за зустрічним позовом було відкрито, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для його закриття.
        За таких обставин, рішення господарського суду м. Києва від 11.09.2023 року підлягає скасуванню, а провадження по справі в частині розгляду  зустрічного позовом ТОВ «Аквія Ойл» закриттю.
        При цьому, в апеляційній скарзі апелянт-1 просив суд також скасувати і ухвалу суду першої інстанції від 24.03.2023 року, яка згідно приписів Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду не оскаржується.
          Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо помилковості висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для розгляду означеного зустрічного позову разом з первісним та закриття провадження по справі в цій частині то відповідно за наслідками такого розгляду також підлягає і скасуванню ухвала суду першої інстанції від 24.03.2023 року, яка окремо від рішення оскарженню не підлягала.

           Щодо первісного позову колегія суддів зазначає наступне.
          Як убачається з матеріалів справи 17.11.2023 року до господарського суду міста Києва з означеним позовом звернулась СБУ, визначаючи свій статус та право на звернення з відповідним позовом як кредитора боржника в справі про його банкрутство та замовника будівництва недобудованого житлового будинку, вбудовано-прибудинкових торговельних та офісних приміщень та автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, пр-т Перемоги, 131 (секція1) та як сторона договору поруки від 20.09.2012 року, укладеного між ТОВ «БІК «Інтербудінвест» (боржник), СБУ (кредитор-1), ТОВ «ІБК «АВМ» (поручитель) та Службою зовнішньої розвідки України (кредитор-2).
         СБУ вказує, що їй стало відомо, що під час ліквідації ТОВ «БІК «Інтербудінвест» відбувся аукціон з продажу майна банкрута, а саме зазначеного вище житлового будинку, вбудовано-прибудованих торговельних і офісних приміщень та автомобільного паркінгу, замовником будівництва яких виступає СБУ, а вказане майно не є власністю ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та не може бути включено до ліквідаційної маси боржника.
          Відповідач-1 - ТОВ «БІК Інтербудінвест» заперечувало щодо володіння спірним майном ТОВ «ІБФ «АВМ» посилалось на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року у справі № 910/12257/13, яка була чинна на час проведення аукціону.
           В ухвалі господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року судом встановлено, що 10.02.2005 року між СБУ (Замовник) та  ТОВ "БІК Інтербудінвест", (Пайовик) укладено Договір № 19/3-32-ЖІ7 пайової участі у будівництві житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, 131 м. Києві від 10.02.2005 (далі - Договір).
        Предметом Договору є будівництво в порядку пайової участі житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими та офісними приміщеннями та автопаркінгом за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 131 (далі - Об єкт).      
          За умовами Договору Замовник (СБУ) отримує у власність 22% від загальної площі житла завершеного будівництвом Об`єкту (п.2.3.1.), Пайовик - 78% загальної площі житла завершеного будівництвом Об`єкту та 100% нежитлової 
        19.04.2005 року між СБУ та ТОВ "БІК Інтербудінвест" укладено додаткову угоду №1-19/3-49-ж17 до Договору (далі - додаткова угода №1), якою Сторони передбачили можливість для ТОВ "БІК Інтербудінвест" здійснювати фінансування об`єктів житлового будівництва Замовника (СБУ) на умовах Договору за рахунок зменшення квоти житла Замовника (СБУ) в Об`єкті.
         Також 19.04.2005 року між СБУ та ТОВ "БІК Інтербудінвест" було укладено додаткову угоду №2-19/3-5с-ж17 до Договору (далі - додаткова угода №2), якою Сторони внесли зміни до розподілу квартир, що відображений у протоколі № 1 від 18.03.2005 року Розподілу загальної житлової, нежитлової площі та автомісць у паркінгу в житлових будинках по пр-ту Перемоги, 131 у Святошинському районі м. Києва (будинки 1, 2, 3).
         Згідно даної додаткової угоди № 2 за Замовником (СБУ) закріплено 16 квартир загальною площею 1 553,50 кв. м (із зазначенням номерів будинку, поверхів, номерів квартир, кількості кімнат, загальної та житлової площі квартир) за Пайовиком (ТОВ "БІК Інтербудінвест") - 339 квартир загальною площею 29 790,80 кв. м.
         26.09.2007 року на виконання спільних наказів між СБУ, СЗРУ та ТОВ «БІК Інтербудінвест» було укладено додаткову угоду № 3-19/2-57 до Договору (далі - додаткова угода № 3), якою Сторони у зв`язку з погодженням залучення до виконання Договору СЗРУ, вносять до нього відповідні зміни.
         Даною додатковою угодою № 3 Договір доповнено новим пунктом, відповідно до якого СЗРУ із квоти житла, визначеній Договором для СБУ (п.2.3.1), після завершення будівництва та введення Об`єкту в експлуатацію (посекційно), отримує у власність 18 квартир.
        Також цією додатковою угодою № 3 передбачено, що для прискорення вирішення питання покращення житлових умов співробітників СБУ та СЗРУ Пайовик (ТОВ "БІК Інтербудінвест"), до завершення Об`єкта будівництва в межах квоти СБУ і СЗРУ може передавати нові квартири в інших новобудовах міста Києва в обмін на квоту житла СБУ і СЗРУ за їх погодженням.
       Таким чином, Договором визначено кількість квартир, що має бути передана до СЗРУ (18 квартир) та виходячи з пункту 2.3.1. Договору про пайову участь, визначено загальну площу квартир, що має отримати СЗРУ із квоти житла СБУ, а саме 1 553,50 кв. м загальної площі квартир в Об`єкті будівництва.
  Таким чином, виходячи з вищенаведених фактів виникнення договірних відносин між учасниками будівництва Об`єкту по пр-ту Перемоги, 131 у м. Києві, СЗРУ є повноцінним та повноправним Замовником будівництва житлового будинку по пр-ту Перемоги, 131 ум. Києві.
          На виконання додаткової угоди № 3 до Договору, на підставі Акту № 20 від 27.09.2007 року, підписаного між СБУ та СЗРУ, СБУ передала до СЗРУ 2 квартири (1-трикімнатна та 1-двокімнатна) за адресою пр-т Перемоги, 131 у м. Києві, які згідно з Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 475 від 03.04.2008 включені до числа службових квартир і закріплені за СЗРУ.
        Отже, матеріалами справи встановлено, що замовник будівництва (СБУ та СЗРУ) в момент укладення Договору отримали майнове право на визначену за взаємною домовленістю сторін договору частку (у розмірі 22% від загальної житлової площі) в Об`єкті будівництва та можливість у майбутньому у передбачений законодавством спосіб отримати право власності на квартири, з яких безпосередньо 18 квартир загальною площею 1553,50 кв.м. має отримати у власність СЗРУ після введення Об`єкта в експлуатацію, а Пайовик - 78% загальної площі житла завершеного будівництвом Об`єкту та 100% нежитлової площі, 100% місць автопаркінгу Об`єкту і являються власниками будівництва відповідно до кількісно-відсоткового розподілу площ Об`єкта.
         Встановлені обставини не заперечуються сторонами під час апеляційного розгляду, зокрема щодо розподілу майнових прав в об`єкті будівництва за адресою пр-т Перемоги, 131 у м. Києві.
          За наслідками розгляду вказаної справи , в ухвалі від 06.06.2018 року, судом, між іншим, вирішено:
        визнати право власності на 78% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131 (секція № 1) за ТОВ «БІК «Інтербудінвест».
       визнати право власності на 100% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва    недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних та офісних приміщень і автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131 за ТОВ «БІК «Інтербудінвест».
          16.10.2019 року на офіційному сайті http://vgsu.arbitr.gov.ua/ опубліковано відомості щодо проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону, відповідно до якого Товарна біржа «Всеукраїнський Торгівельний Центр» (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Клочківська, буд. 111, корпус А, оф. 407, код ЄДРПОУ 37875935) оголосила про проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «БІК «Інтербудінвест» (код ЄДРПОУ 32799609). Аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості (без встановлення граничної вартості майна).
        Так, 15.11.2019 Товарною біржою «Всеукраїнський торгівельний центр» проведено аукціон з продажу майна, цілісного майнового комплексу, а саме 78% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131 (секція № 1) та 100% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних і офісних приміщень та автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131. Переможцем аукціону визнано ТОВ «Аквія-Ойл» (код ЄДРПОУ -40528827, адреса: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, 1-а).
        19.11.2019 на офіційному сайті http://vgsu.arbitr.gov.ua/ опубліковано оголошення: «Організатор аукціону Товарна біржа «Всеукраїнський Торгівельний Центр» (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Клочківська, буд. 111, корпус А, оф. 407, код ЄДРПОУ 37875935) повідомляє, що Другі повторні відкриті торги у формі аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «БІК «Інтербудінвест» (код ЄДРПОУ 32799609), призначені на 15.11.2019 о 09-00 год. за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 111, корпус А, оф. 407, визнані такими, що відбулися, а саме: лот №1: Цілісно-майновий комплекс реалізовано за ціною: 2 463    713,50 грн. без ПДВ. Скарг та зауважень на адресу організатора торгів не надходило». 
        Як убачається з матеріалів справи, спірний аукціон було проведено 15.11.2019 року та відповідно на ньому було реалізовано 78% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131 (секція № 1) та   100% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва    недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних та офісних приміщень і автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131., власником яких згідно чинної на той час ухвали господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року був боржник.
        При цьому, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.09.2012 між ТОВ «БІК «Інтербудінвест» (боржник), СБУ (кредитор-1), ТОВ «ІБК «АВМ» (поручитель) та Службою зовнішньої розвідки України (кредитор-2) укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредиторами за виконання ТОВ «БІК «Інтербудінвест» зобов`язань боржника перед кредитором-1 та кредитором-2 у повному обсязі, що виникли з договору від 10.02.2005 № 19/3-32-Ж17 пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, 131 у м. Києві, з усіма додатковими угодами та додатками до нього (основний договір), який був укладений між кредитором-1, боржником та кредитором 2. Даним договором забезпечується виконання зобов`язань, як існуючих у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
         Згідно із пунктом 4.3 договору поруки в разі ліквідації чи банкрутства ТОВ «БІК «Інтербудінвест» його права та обов`язки за основним договором від 10.02.2005 № 19/3-32-Ж17 пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, 131 у м. Києві), які забезпечені даною порукою, переходять до поручителя.
          07.12.2012 року ТОВ «БІК «Інтербудінвест», ТОВ «ІБФ «АВМ» та ДП «ФК «Інтербудінвест» підписано акт приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за будівельною адресою - проспект Перемоги, 131, у Святошинському районі м. Києва, на підставі договору передоручення від 25.04.2012, договору № 2-З/12 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, у м. Києві Фонду фінансування будівництва виду «А» від 25.04.2012, укладених між ДП «ФК «Інтербудінвест» та ТОВ «ІБФ «АВМ», договору поруки від 20.09.2012, укладеного між ТОВ «ІБФ «АВМ», ТОВ «БІК «Інтербудінвест», СБУ та Службою зовнішньої розвідки України, за якими ТОВ «ІБФ «АВМ» виконує функції забудовника. Відповідно до вказаного акту ТОВ «БІК «Інтербудінвест» за погодженням з ДП «ФК «Інтербудінвест» передає, а ТОВ «ІБФ «АВМ» приймає об`єкт незавершеного будівництва - проекту будівництва житлових будинків на проспекті Перемоги, 131, у Святошинському районі м. Києва, у складі: житлового будинку секції № 1 - вартістю 33    699    600,00 грн. із ПДВ, підземного паркінгу - вартістю 2    260    800,00 грн. із ПДВ, офісного центру (секція Г) - вартістю 2    438    400,00 грн. із ПДВ.
       Вказана майнова дія також була спростована ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року, а саме дію боржника щодо передачі Об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131, а саме: житлового будинку - секція № 1 - вартістю 33 699 600,00 грн. підземного паркінгу - вартістю 2 260 800, 00 грн., офісного центру (секція Г) - вартістю 2 438            400, 00 грн. від ТОВ «БІК «Інтербудінвест»  до ТОВ «ІБФ «АВМ»  на підставі Акту приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за будівельною адресою - проспект Перемоги, 131 у Святошинському районі м. Києва від 07.12.2012 року.
         В подальшому, після проведення спірного аукціону 15.11.2019 року, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2020 року було скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року та відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_2 про спростування майнових дій боржника. Вказана ухвала залишена без змін Постановою Верховного Суду від 02.03.2021 року.
       Розглядаючи спір по суті колегія суддів звертає увагу на наступні обставини. 
       Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника  юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, на час розгляду справи урегульовані Кодексом України з процедур банкрутства (надалі по тексту КУзПБ), що набрав чинності 21 квітня 2019 року та був введений у дію 21 жовтня 2019 року.
       Згідно з абзацом першим пункту 4 розділу ?Прикінцеві та перехідні положення? КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
       Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу (абзац другий пункту 4 розділу ?Прикінцеві та перехідні положення? КУзПБ).
      Оспорюваний аукціон з продажу майна боржника, результати якого оскаржуються у цій справі, проведений 15 листопада 2019 року  в період дії КУзПБ, тоді як оголошення про проведення цього аукціону було опубліковане 16 жовтня 2019 року, тобто у період здійснення регулювання умов та порядку провадження у справі про банкрутство боржника нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 19 січня 2013 року (надалі по тексту Закон про банкрутство).
      Оскільки оголошення про проведення оспорюваного аукціону було опубліковано в період дії Закону про банкрутство, оцінка спірних правовідносин здійснюється із застосуванням положень цього Закону.
      Згідно із частинами першою, п`ятою статті 49 Закону про банкрутство продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Замовником аукціону є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом.
Продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів (частина перша статті 50 Закону про банкрутство).
Передбачені законодавством особливості процесу щодо проведення аукціону розкриваються у регламентованих Законом про банкрутство діях його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин.
Подібна правова природа продажу майна  з торгів (аукціону) дає підстави для можливості визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (див., зокрема, постанови Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16, від 14 грудня 2016 року у справі № 904/9284/14, постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 5006/5/39б/2012, від 20 травня 2021 року у справі № 910/24368/14, від 30 листопада 2021 року у справі №    910/21182/15 (910/16832/19), постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 922/987/16, від 27 квітня 2021 року у справі № 5023/5836/12, від 07 жовтня 2021 року у справі № 922/3059/16, від 25 листопада 2021 року у справі № 5023/5622/12, від 26 січня 2022 року у справі № 909/1060/16(909/386/20), від 14 червня 2022 року у справі № 15/68-10, від 26 липня 2023 року у справі № 926/767-б/15).
Отже, торги у формі аукціону у справі про банкрутство за своєю суттю є передбаченою законодавством послідовністю дій (процедур), вчинених учасниками аукціону з метою продажу майна боржника. Процедура проведення аукціону у справі про банкрутство складається з: 1) передпідготовки проведення аукціону (призначення ліквідатора, отримання згоди заставного кредитора на реалізацію заставного майна, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону), 2) підготовки до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону), 3) проведення аукціону, 4) оформлення його результатів.
Тобто процедура проведення аукціону на практиці об`єднує в собі, зокрема, етапи: 1) передпідготовки, підготовки, організації та проведення аукціону з продажу майна боржника; 2) оформлення результатів аукціону, який з-поміж іншого передбачає складання протоколу за результатом проведеного аукціону та укладення договору купівлі-продажу майна боржника з подальшою передачею майна переможцю торгів (аукціону).
Порушення встановлених законодавством правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними за статтею 55 Закону про банкрутство, що тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
За частиною третьою статті 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.
Одним із питань, яке належить з`ясувати суду під час вирішення спору про визнання результатів аукціону недійсними, є питання наявності порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
Частиною першою статті 2 Закону про банкрутство визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.
Закон про банкрутство не встановлює коло осіб, які вправі вимагати визнання недійсними результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону.
Водночас Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 13.02.2024 року виснувала,  що до осіб, які можуть звернутися до суду з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна боржника в порядку, визначеному Законом про банкрутство, належать: 1) боржник (зокрема, арбітражний керуючий від імені боржника); 2) кредитори; 3) зареєстровані учасники аукціону; 4) особи, які вважають себе власниками майна, що виставляється на аукціон; 5) уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; 6) особа, яка не є "зареєстрованим учасником аукціону" і водночас щодо якої організатором торгів не прийнято жодного з рішень, передбачених приписами статті 61 Закону про банкрутство (зокрема, про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні), у разі встановлення в судовому порядку обставин здійснення такою особою усіх передбачених цим Законом дій щодо набуття статусу ?зареєстрованого учасника аукціону? та вчинення перешкод з боку організатора аукціону для участі такої особи в аукціоні; 7) особи, які не були допущені до участі в аукціоні (за умови попереднього або одночасного оскарження ними рішення організатора аукціону про визначення учасників аукціону та встановлення судом за результатом оскарження порушення статті 61 Закону про банкрутство в частині допуску до участі в аукціоні).
При цьому можливість оскарження особою результатів проведеного в межах справи про банкрутство аукціону та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу майна боржника перебуває в залежності від наявності порушеного права чи інтересу такої особи під час продажу майна боржника.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист цивільних прав  це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у частині другій статті 16 ЦК України. Схожий перелік способів захисту прав та інтересів суб`єктів господарювання містить частина друга статті 20 ГК України, положення якої кореспондуються із частиною другою статті 16 ЦК України.
Перелік способів захисту порушених прав та інтересів, закріплений у наведених нормах, не є вичерпним. Абзацом дванадцятим частини другої статті 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Подібне нормативне регулювання містить абзац дванадцятий частини другої статті 20 ГК України, відповідно до якого права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються також іншими способами, передбаченими законом.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту її права чи інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20, від 08, 09, 22 лютого 2022 року у справах № 209/3085/20, у справі № 910/6939/20, у справі № 761/36873/18 та ін.)
Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності.
Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність  -можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача. 
 Ефективним є спосіб захисту, який забезпечує відновлення порушеного права позивача (спричиняє потрібні результати) без необхідності вчинення інших дій з метою захисту такого права, повторного звернення до суду задля відновлення порушеного права. Тобто спосіб захисту, який виходячи з характеру спірних правовідносин та обставин справи здатен призвести до відновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів (має найбільший ефект у відновленні) (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 листопада 2023 року у справі № 910/12832/21).
Отже, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18).
Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення  це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним.
Інакше кажучи, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Саме в такому значенні має розумітися ефективний захист порушених прав особи.
Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Частиною другою статті 2 ГПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Тож завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи, у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом, або захисту порушеного права в інший спосіб, тобто вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору в іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо.
Провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета  -ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (див. постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 916/4644/15, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 905/813/20, від 09 березня 2023 року у справі № 908/3077/21, від 04 травня 2023 року у справі № 910/8259/16 (905/1126/21)).
Позивач як особа, якій належить право на звернення до суду з позовом за захистом свого права та інтересу, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, що потребують судового захисту, та спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб, який не суперечить закону і який він просить суд визначити у рішенні.
Натомість суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17).
Суд враховує, що провадження у справі про банкрутство має суттєві відмінності від позовного провадження. Провадження у справі про банкрутство є самостійним видом судового провадження, який характеризується особливим порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань банкрутства, суб`єктного складу учасників, способів захисту учасників справи про банкрутство, тривалістю судового провадження тощо (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 травня 2023 року у справі № 910/8259/16 (905/1126/21)).
З моменту відкриття (порушення) стосовно боржника провадження у справі про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ за участю боржника щодо інших законодавчих актів України.
Закон про банкрутство визначає особливі способи захисту інтересів учасників справи про банкрутство, які з урахуванням принципу щодо переваги застосування спеціальних норм права над загальними мають застосовуватися переважно щодо загальних цивільно-правових способів захисту у процедурах банкрутства.
Одним з таких способів захисту є визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу в порядку, визначеному частиною третьою статті 55 Закону про банкрутство.
Утім пред`явлення в межах справи про банкрутство позову з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу майна боржника не завжди може забезпечувати ефективне поновлення порушених прав особи, яка звернулася з цими вимогами до суду на захист своїх порушених прав.
Так, аналіз судової практики щодо оспорення результатів проведеного у справі про банкрутство аукціону  з продажу майна банкрута (з визначенням його переможця) та договорів купівлі-продажу майна боржника дозволяє виокремити такі можливі варіативні правові ситуації, за яких з-поміж іншого:
1) договір купівлі-продажу майна з переможцем аукціону не укладався, а продавець в особі ліквідатора не передавав йому майно;
2) договір купівлі-продажу майна з переможцем аукціону укладений, однак продавець в особі ліквідатора майно йому не передав;
3) договір купівлі-продажу майна з переможцем аукціону укладений, продавець    передав йому придбане на аукціоні майно, яке перебуває у власності переможця аукціону на момент виникнення спору;
4) договір купівлі-продажу майна з переможцем аукціону укладений, продавець    передав йому придбане на аукціоні майно, яке переможець аукціону на момент виникнення спору відчужив іншій особі тощо.
Окрім того, на аукціоні з продажу майна боржника у справі про банкрутство може відбутися відчуження майна, яке належить іншій особі на праві власності.
Тож на практиці на момент оспорення результатів проведеного аукціону та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу майна боржника останнє може перебувати у власності: 1) боржника; 2) переможця аукціону;3) іншої особи.
      Тому важливим під час розгляду спору щодо відчуженого на аукціоні у справі про банкрутство майна є урахування характеру та природи правовідносин між сторонами на момент виникнення спору.
Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто повинне залежати як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17, від 04 липня 2023 року у справі № 373/626/17).
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.
Обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами спору.
У правовідносинах з повернення майна, відчуженого на аукціоні у справі про банкрутство, для вирішення питання, кому належить право на пред`явлення позову і з якими саме вимогами (про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу чи про витребування майна) необхідно з`ясовувати, у кого перебуває у власності майно на момент виникнення спору, чи був боржник власником відчуженого на аукціоні майна та відповідно у який спосіб позивач має захистити саме своє право у разі його порушення.
З огляду на викладене, з урахуванням суб`єктного складу учасників спору, змісту доводів та вимог апеляційних скарг, суд повинен вирішувати питання щодо ефективності способу захисту порушеного права особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду, а саме СБУ.
Судом встановлено, що звертаючись із відповідним позовом до суду СБУ визначало свій статус в якості позивача, як кредитора боржника, обґрунтовуючи порушення свого права тією обставиною, що боржник не був власником проданого на аукціоні майна, майно на момент проведення аукціону перебувало у володінні ТОВ «ІБФ «АБМ» і нікому не передавалось.
При цьому судом встановлено, що станом на день проведення аукціону 15.11.2019 року право власності на майно, що реалізовувалось на аукціоні (зокрема 78% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва недобудованого житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 131 (секція № 1) за ТОВ «БІК «Інтербудінвест» та 100% будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва    недобудованих вбудовано-прибудованих торговельних та офісних приміщень і автомобільного паркінгу, розташованих за будівельною адресою: м. Київ, Святошинський район, проспект Перемоги) ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року було визнано за ТОВ «БІК`Інтербудінвест», вказана ухвала була скасована лише ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2020 року.
Під розгляду справи як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду апелянти, зокрема і позивач наполягали на належності спірного майна саме ТОВ «ІБФ «АВМ», як особі, якій передані права забудовника спірного об`єкта.
Крім того, в матеріалах справи наявні докази, про які безпосередньо вказував і апелянт-1 і позивач щодо наявності визнаного права власності на частину майна за фізичними особами, зокрема за ОСОБА_1 , який залучений судом апеляційної інстанції до участі у справі в якості 3-ї особи і за яким у відповідності до рішення Святошинського районного міста Києва від 05.04.2013 року було визнано право власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва, що складається з матеріалів, що були використані в процесі будівництва трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
При цьому, звертаючись до суду з відповідним позовом СБУ не обґрунтовано кінцевої мети свого позову та не вказано, яким чином та яке порушене своє право СБУ прагне захистити.
Звертаючись з вимогами про визнання недійсним оспорюваного аукціону, як кредитор боржника СБУ не визначає про наслідки скасування результатів такого аукціону яких прагне кредитор боржника, чи то повернення до ліквідаційної маси боржника реалізованого майна, при тому що в своїх пояснення СБУ не вважає боржника власником такого майна, чи то повернення майна третім особам, які на думку СБУ є його власниками.
Судом встановлено, що СБУ та СЗРУ відповідно до умов Договору № 19/3-32-ЖІ7 пайової участі у будівництві житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, 131 м. Києві  у урахуванням змін і доповнень до нього отримали частку у розмірі 22% від загальної житлової площі, яка не була включена до майна, що було реалізована на спірному аукціоні.
 Під час розгляду справи сторони постійно оперують різними поняттями, як то «будівельні матеріали», «Об`єкт незавершеного будівництва», «об`єкт будівництва», «нерухоме майно», тоді як на спірному аукціоні були реалізовані саме будівельні матеріали та обладнання.
Розглядаючи спір по суті колегія суддів вбачає наявність спору про право, про право власності на майно, що було реалізовано під час аукціону, який існує між третіми особами до кола яких не відноситься позивач.
В даному випадку, колегія суддів зазначає, що особа, яка вважає себе власником майна, що було, на її переконання, незаконно реалізовано на аукціоні, не позбавлена права звернутись з позовом про визнання недійсним результатів аукціону та повернення їй майна особисто.
В матеріалах справи, наявні докази того, що особа, яка вважає себе власником майна, а саме третя особа-1 ТОВ «АВМ» звернулась з аналогічним позовом до господарського суду міста Києва та розгляд справи триває.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 13.02.2024 року зазначила, що у разі відчуження на аукціоні у справі про банкрутство майна, яке належить іншій особі на праві власності, відновлення порушеного права власника проданого майна здійснюється шляхом предявлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України. Для витребування майна від набувача не потрібно визнавати недійсним аукціон з продажу майна боржника в процедурі банкрутства, у тому числі в разі якщо перший з договорів, предметом яких було відчуження спірного майна до набуття боржником відповідного права власності на нього, визнано недійсним (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що СБУ при зверненні з відповідним позовом не обґрунтовано належним чином як задоволення вимог про визнання недійсним результатів аукціону проведеного 15.11.2019 року може в ефективний спосіб захистити саме  його порушені права та які саме його права порушені.
Статтею 13 ГПК України  встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей  76,  77 ГПК України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 86 ГПК України  передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог СБУ в силу викладеного вище.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Матеріалами справи встановлено, що суд першої інстанції ухвалою від 24.04.2023 року відмовив, зокрема,   в визнанні третьої особою ОСОБА_3 та Національного банку України.
Суд апеляційної інстанції не погодився з такими доводами суду першої інстанції та ухвалою від 25.06.2024 року залучив вказаних осіб до участі у справі в якості третіх.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції від 24.04.2023 року в частині відмови ТОВ «ІБК «АБМ» в задоволенні клопотання про залучення третіх осіб підлягає скасуванню, як така, що не оскаржується окремо від рішення суду.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, скасування рішення господарського суду м. Києва з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову та закритті провадження по справі в частині зустрічного позову. Також колегія суддів враховуючи закриття провадження в частині зустрічного позову, а також прийняття судом першої інстанції при відмові в задоволенні клопотання про залучення третіх осіб, які залучені під час апеляційного розгляду, приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування ухвал господарського суд м. Києва, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, а саме ухвали  господарського суду м. Києва від 24.03.2023 року та ухвали господарського суду м. Києва від 24.04.2024 року в частині відмови ТОВ «ІБК «АБМ» в задоволенні клопотання про залучення третіх .
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються встановленими у справі обставинами та не  доводять порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права місцевим судом.
Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284  ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ», Національного банку України та Служби безпеки України на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року у справі №910/12257/13(910/18736/21)  задовольнити частково.
2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2023 року  у справі №910/12257/13(910/18736/21) скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Служби безпеки України - відмовити.
Провадження за зустрічною позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Аквія Ойл» закрити.
Скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2023  року у справі №910/12257/13(910/18736/21) та ухвалу господарського суду міста Києва від 24.04.2023 року у справі №910/12257/13(910/18736/21).
4.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
5.Матеріали справи №910/12257/13(910/18736/21) повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано  02.07.2024 

Головуючий суддя                                                            О.С. Копитова 

Судді                                                                                С.Р. Шевчук

                                                                                І.В. Вовк