ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2024 року	Львів	Справа № 260/10051/23 пров. № А/857/5635/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКОЛАС» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року (судді Рейті С.І., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Ужгород) у справі №260/10051/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКОЛАС» до Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-
ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «НІКОЛАС» 20.11.2023 звернулося в суд з позовом до Закарпатської митниці в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів № UA305000/2023/000187/1 від 05.11.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305240/2023/000026.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Товариство обмеженою відповідальністю «НІКОЛАС» подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Вказує, що в рішенні про коригування, ані в відзиві митницею не обґрунтовано яким чином обставини, на які вона посилається в рішенні про коригування, впливають на визначення митної вартості, навіть за умови встановлення певних розбіжностей, оскільки самі розбіжності чи неточності в документах поданих до митної декларації повинні бути у причинному зв`язку з можливістю визначити митну вартість, а тому самих посилань на неточності, розбіжності недостатньо для прийняття оскаржуваних рішень.
У відзиві на апеляційну скаргу Закарпатська митниця заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Згідно статті 311 КАС України справа призначена в письмовому провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 21.06.2022 між ТОВ «НІКОЛАС» та ТОВ «COMERCIAL GODEMA, S.L.» укладений контракт № 21/06-2022, за умовами якого:  продавець зобов`язується продати товар власного виробництва під торговою маркою “Karibian descanco” та під торговою маркою “Tribekka”, а Покупець купує товар згідно умов цього Контракту. Асортимент, кількість товару, ціна - обговорюються в специфікаціях, інвойсах, пакувальних листах та узгоджених обома сторонами, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Загальна сума контракту становить 1000000 ЄВРО. Термін дії контракту з моменту підписання до 31.12.2025 року (п. 11 Контракту).
Додатковою угодою № 2 від 14.02.2023 року до контракту № 21/06-2022 від 21.06.2022 року були викладені в іншій редакції місцезнаходження та реквізити сторін.
27.09.2023 між сторонами була підписана специфікація № ES 8/8000799 відповідно до якого ТОВ “COMERCIAL GODEMA, S.L.” поставляє ТОВ “НІКОЛАС” товар (матраци) на загальну суму 87923,06 Євро.
30.10.2023 виготовлений Комерційний інвойс № ES 8/82300043 на загальну суму 87923,06 Євро.
30.10.2023 виготовлений Пакувальний лист № 1 загальною вагою Нетто 12846,04 кілограм, Брутто - 13580 кілограм.
27.09.2023 між сторонами погоджений Прайс Лист щодо вартості товару.
27.09.2023 ТОВ “COMERCIAL GODEMA, S.L.” виготовлено Проформу № ES 8/8000799 на загальну суму 87923,05 Євро.
Відповідно до офіційного курсу НБУ (39,80 гривень за 1 Євро) 87923,05 Євро становить 90501,79 доларів США (38,67 гривень за 1 долар США).
Доставка товару здійснювалася автомобільний транспортом ТОВ «Сто шляхів» на підставі договору № 21102023/1 від 25.10.2023 року, який укладений між ТОВ “Сто шляхів” та ТОВ “НІКОЛАС”.
Крім того, між сторонами була погоджена Заявка на надання транспортно- експедиційних послуг. Згідно з такою заявкою ТОВ “Сто шляхів” зобов`язувалося доставити товар для ТОВ “НІКОЛАС” з Іспанії до України.
Відповідно до довідки ТОВ “Сто шляхів” № 44 від 31.10.2023 року в транспортні витрати по перевезенню вантажу згідно Заявки -Договору від 25.10.2023 року , по маршруту становлять: 30510 Yecla, Murcia, Іспанія - митний пост Дяково складають 181366 грн., митний пост Дяково-м. Київ, вул. Якова Гніздовського, 1 складають 53 634 грн. Страхування вантажу не проводилося.
На дане перевезення був наданий автомобіль: Тягач DAF XF 480 FAR XLRASH4300G195167, BH4347PM. Напівпричіп тентований WIELTON SUDPC200000066431, BH5107XF.
Грошові кошти за доставку були сплачені, що підтверджується платіжним дорученням № 198 від 06.11.2023 року на загальну суму 235 000 гривень, доставка здійснювалась на підставі Міжнародної товарно-транспортної накладної 00001.
Як зазначає позивач, через введення на території України військового стану та заборону НБУ вчиняти будь-які дії з виведенням валюти з України (неможливість переведення валюти за межі України) ТОВ “НІКОЛАС” та ТОВ “COMERCIAL GODEMA, S.L.” домовилося про сплату товару в межах черговості та 09.08.2023 року на користь ТОВ “COMERCIAL GODEMA, S.L.” було сплачено 30000 Євро (платіжна інструкція від 09.08.2023 року) (інша поставка), 29.08.2023 року на користь ТОВ “COMERCIAL GODEMA, S.L.” було сплачено 30000 Євро (платіжна інструкція від 29.08.2023 року) (інша поставка), 12.09.2023 року на користь ТОВ “COMERCIAL GODEMA, S.L.” було сплачено 21459,69 Євро (платіжна інструкція від 12.09.2023 року) (інша поставка).
Після прибуття товару до України ТОВ “НІКОЛАС” через уповноважену особу подано до Закарпатської митниці митну декларацію № 23UA305240001205U0 з метою оформлення випуску товарів з відповідними додатками.
05.11.2023 рішенням Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів № UA305000/2023/000187/1 відкоригована вартість товару саме за матраци з 90501,79 доларів США (як визначив позивач) до 120710,93 доларів США (як визначив митний орган).
На підставі рішення про коригування митної вартості була прийнята Картка відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 305240/2023/000026 від 05.11.2023.
Позивач не погодився із дії відповідача по справі щодо коригування митної вартості товару та відмови в прийнятті митної декларації є неправомірними та безпідставними.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 Митним кодексом України (далі– МК України) розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено частиною 2 статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 4 статті 57 МК України встановлено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.
Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені   статтею 53 МК України.
Судом встановлено, що 04.11.2023 року ТОВ "НІКОЛАС" до митного оформлення було задекларовано за митною декларацією № UA305240/2023/001205 товар “Матраци безпружинні з наповнювачем із полімерних матеріалів (піна пінополіуретанова, з ефектом пам`яті) та з покриттям з синтетичних текстильних матеріалів в асортименті” за кодом згідно з УКТЗЕД 9404219000. Торговельна марка - Karibian descanco, виробник - LLC COMERCIAL GODEMA S.L., країна виробництва та походження – Іспанія.
За результатами перевірки наданих до митного оформлення документів встановлено наступне: Товари переміщуються в рамках контракту № 21/06-2022 від 21.06.2023 року з іспанською компанією LLC COMERCIAL GODEMA S.L. на умовах поставки FCA Yecla (Іспанія).
До митного оформлення подано рахунок-фактуру (інвойс) № ES 8/82300043 від 30.10.2023 року, в якому щодо термінів оплати йде посилання до пункту 4 контракту, в якому зазначено, що оплата здійснюється протягом 120 днів після отримання товару відповідно до узгодженої, підписаної та скріпленої печаткою з обох сторін специфікацією.
Також, посилання на специфікацію міститься і в пунктах 1 та 2 контракту. Зокрема, у пункті 1 контракту зазначено: “Асортимент, кількість товару, ціна - обговорюються в специфікаціях, інвойсах, пакувальних листах та прайсі - узгоджених обома сторонами, які є невід 'ємною частиною цього Контракту”, а в пункті 2 контракту вказано, що вартість кожної поставки товару буде визначено у специфікації кожної поставки окремо.
Разом з тим, до митного оформлення декларантом не було подано специфікацію, що унеможливило належну перевірку достовірності заявленого митному органу числового значення митної вартості товару.
Для підтвердження витрат на транспортування товарів відповідно до заявлених умов поставки до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати №44 від 31.10.2023 року від імені підприємства ТОВ "Сто шляхів", яке відповідно до договору про надання транспортних послуг № №25102023/1 від 25.10.2023 є виконавцем транспортних послуг.
Однак, згідно з інформацією транспортної накладної (CMR) №000010 від 30.10.2023 року, фактичним виконавцем перевезення є ТОВ "МЕД-ОК", водночас, будь-яких документів, які б регламентували обов`язки вказаного перевізника щодо даного товару,  до митного оформлення подано не було.
Відповідно до пункту 4.1 договору про надання транспортних послуг №25102023/1 від 25.10.2023 року (укладеного з ТОВ "Сто шляхів"), перевезенню передує транспортне замовлення (заявка), в якому повинна бути зазначена інформація за формою, зазначеною в п.3.1 договору, в тому числі, сума фрахту, форма і строки оплати за перевезення. До митного оформлення такого документу подано не було.
Отже колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що подані на митний орган перевізні документи (CMR з відтисками печаток перевізника ТОВ "МЕД-ОК") та документи, що містять відомості про перевізника та про вартість перевезення (договір про надання транспортних послуг №25102023/1 від 25.10.2023 року з ТОВ "Сто шляхів", довідка ТОВ "Сто шляхів" про транспортні витрати № 44 від 31.10.2023 року) містять розбіжності в частині відомостей щодо перевезення товарів та вартості такого перевезення, що унеможливило перевірку достовірності числового значення даної складової митної вартості.
На підставі наведеного відповідач виніс Рішення про коригування митної вартості товарів № UA305000/2023/000187/1 від 05.11.2023, яким скоригувана вартість товару.
Відповідно до частин другої та третьої статті 53 МК України для підтвердження числового значення митної вартості товарів позивачу необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, (контрактом); 3) рахункок до якого здійснено коригування митної вартості, визначивши її до рівня 63128,44 EUR.
Також, відповідно до частини 5 статті 55 МК України,  декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
На запит митного органу декларантом було надано наступні документи: Специфікація № ES 8/8000799 від 27.09.2023 року, Додаткова угода №2 від 14.02.2023 року до контракту №21/06-2022 від 21.06.2022 року, Заявка - Договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.10.2023 року між ТОВ "HIKOJIAC та ТОВ "Сто шляхів", платіжні банківські документи що стосуються оплати за контрактом №21/06-2022 від 21.06.2022 року (платіжний документ № б/н від 09.08.2023 року на суму 30000 євро, платіжний документ № б/н від 12.05.2023 року на суму 77301,31 євро, платіжний документ № б/н від 12.09.2023 року на суму 21459,69 євро, платіжний документ № б/н від 29.08.2023 року на суму 30000 євро), Прибуткова накладна № 3 від 21.04.2023 року, копія митної декларації № 23UA205140031363U1 від 21.04.2023 року, Оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за 21.04.2023 - 31.05.2023 року.
В результаті опрацювання додатково поданих документів до митного оформлення встановлено наступне.
Щодо Специфікації № ES 8/8000799 від 27.09.2023 року, до митного оформлення вже подано документ з ідентичними реквізитами (№ ES 8/8000799 від 27.09.2023) під кодом « 0325» (Рахунок-проформа), в якому в англійському варіанті перекладу зазначено що це PROFORMA, а в українському варіанті – Специфікація.
Додаткова угода №2 від 14.02.2023 року до контракту №21/06-2022 від 21.06.2022 року надана повторно, оскільки даний документ вже подавався до митного оформлення та зазначений у графі 44 МД.
Наданням Заявки - Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.10.2023 року між ТОВ "HIKOЛAC" та ТОВ "Сто шляхів" (далі - Заявка) з`ясовано, що ТОВ "Сто шляхів" в процесі перевезення оцінюваних товарів виконує обов`язки не перевізника, а експедитора. Водночас, за наявності експедитора (посередника), витрати за експедиційні послуги по організації та здійсненню транспортування товарів (зокрема, за межами кордону України) до митного оформлення не заявлені. Договір (заявка тощо) між експедитором (ТОВ "Сто шляхів") та фактичним виконавцем перевезення (ТОВ "МЕД-ОК") до митного оформлення не надано.
Окрім цього, додатково надана митному органу Специфікація № ES 8/8000799, що датована 27.09.2023 року, однак в Заявці зазначена дата завантаження товару 30.10.2023 року, що суперечить п.5 Договору перевезення № 25102023/1 від 25.10.2023 року, адже відповідно до нього відвантаження товару здійснюється протягом 30 днів після підписання специфікації Продавцем та Покупцем.
Додатково надані банківські платіжні документи (платіжна інструкція № б/н від 09.08.2023 року на суму 30000 євро, платіжна інструкція № б/н від 12.05.2023 року на суму 77301,31 євро, платіжна інструкція № б/н від 12.09.2023 року на суму 21459,69 євро, платіжна інструкція № б/н від 29.08.2023 року на суму 30000 євро) стосуються оплати за матраци згідно з контрактом №21/06-2022 від 21.06.2022 року, однак ідентифікувати їх з оцінюваними товарами не виявляється можливим. Зокрема, оскільки посилання на інвойси відсутні, а передбачені контрактом умови сплати за товар - післяплата протягом 120 днів після отримання товару Покупцем  -  є невідомим за які саме партії товару та за який період відбулася сплата коштів відповідно до вказаних платіжних документів. Аналогічна ситуація з наданими Прибутковою накладною № 3 від 21.04.2023 року та Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 632 за 21.04.2023-31.05.2023 року.
Митне оформлення товарів ТОВ "HIKOЛAC" згідно з наданою копією митної декларації № 23UA205140031363U1 від 21.04.2023 року та митне оформлення оцінюваних товарів розділяє період більше семи місяців, що може суттєво вплинути на кон`юнктуру ринку. Водночас, в наявності більш актуальне митне оформлення ідентичних товарів даного імпортера за МД № 23UA205140048653U6 від 20.06.2023 року (номер МД, за якою товари випущено у вільний обіг).
Таким чином, питання розбіжностей та неточностей в документах, а також відсутності необхідних відомостей щодо складових митної вартості, декларантом не усунуто під час митного оформлення вказаного вище товару.
Частиною першою статті 62 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.
За приписами статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях згідно положень статті 64 МК України.
Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товару, придбаного позивачем, та застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає, що використовуючи право, передбачене частиною 5 статті 54 МК України, митним органом обґрунтовано не визнано митну вартість імпортованого позивачем товару за ціною договору, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності. Тому, оскаржуване рішення про коригування митної вартості відповідає вимогам частини 2 статті 55 МК України, оскільки у графі 33 містить обґрунтовані причини через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувані рішення діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законами та Конституцією України, відповідно рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, а ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та незгоди з ним, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 28.09.2020 у справі №520/2133/19, від 20.03.2024 у справі №560/1919/23, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат підставі статті 139 КАС України немає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Тіда» – залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі №380/10456/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                В.В. Гуляк

                                                                                            Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 25.06.2024