УХВАЛА
 
31 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 442/468/21
провадження № 61-10362ск24
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційні скарги Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 червня 2024 року у справі за позовом фермерського господарства «Газда» добродія ОСОБА_2» до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової (матеріальної) шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року фермерське господарство «Газда» добродія ОСОБА_2» (далі - ФГ «Газда» добродія ОСОБА_2 ») звернулося до суду з вказаним вище позовом, в якому просило стягнути з Дрогобицької міської ради Львівської області (далі - Дрогобицька міська рада) та ОСОБА_1 на користь ФГ «Газда» добродія ОСОБА_2 » майнову шкоду в розмірі 236 861,40 грн, завдану внаслідок знищення 15 одиниць багаторічних плодових дерев.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду 
від 10 червня 2024 року, позов ФГ «Газда» добродія ОСОБА_2 » задоволено частково.
Стягнуто з Дрогобицької міської ради в користь ФГ «Газда» добродія ОСОБА_2 » 66 716,40 грн завданої шкоди внаслідок знищення 15 одиниць багаторічних плодових дерев. У задоволенні решти позову відмовлено.
19 липня 2024 року Дрогобицька міська рада через підсистему «Електронний суд» та засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області             від 21 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду                         від 10 червня 2024 року, у яких просила їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вони подані на судові рішення з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі  ЦПК України. 
Верховним Судом враховано, що Рішенням Конституційного Суду України                            від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права                    на судовий захист у малозначних спорах, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2024 року (на час подання касаційної скарги) - 3 028,00 грн.
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Ціна позову у цій справі становить 236 861,40 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250=757 000). Предметом касаційного оскарження є судові рішення про стягнення 66 716,40 грн.
Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.
Касаційні скарги не містять мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у таких справах підлягають касаційному оскарженню. 
Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Колегія суддів дослідила ціну та предмет позову, складність справи й не встановила випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Правом на апеляційне оскарження Дрогобицька міська рада скористалася.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом               (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки Дрогобицька міська рада подала касаційні скарги на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 червня 2024 року у справі за позовом Фермерського господарства «Газда» добродія ОСОБА_2» до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової (матеріальної) шкоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь 

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара