ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року	Львів	Справа № 380/553/23 пров. № А/857/6102/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Обрізка І.М, Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року (головуючий суддя Желік О.М., м. Львів) у справі № 380/553/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни, Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк Січ» Степанець Вікторії Сергіївни , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Банк Січ», ТОВ «НОКСхем» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Банк Січ» ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо невключення ФОП ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ “Банк Січ”, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати відповідача Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести позивача ФОП ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ “Банк Січ”, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на усю суму вкладу, що була на рахунку станом на 07.09.2022 року; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію, щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у АТ “Банк Січ” за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації АТ “БАНК СІЧ” щодо невключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ “Банк Січ”, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ “БАНК СІЧ” Стрюкову І.О. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про фізичну особу-підприємця ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Акціонерним товариством “Банк Січ” у розмірі 341000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкова І.О. оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки факту надходження коштів в порушення нормативно-правових актів НБУ, які зараховані на рахунок фізичної особи, не з власних коштів, а від підприємницької діяльності позивача. Також зазначає, що суд першої інстанції не врахував підстав для віднесення правочину до нікчемних, враховуючи пряму заборону використовувати поточні, платіжні рахунки фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Наголошує, що зарахування коштів відбулося поза межами операційного часу та після операційного часу банківських операцій. Зазначає, що уповноваженою особою правомірно застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину на підставі п.9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
Просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив щодо її задоволення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 здійснює свою діяльність з 24.10.2017, що підтверджується записом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань № 24160000000007758.
Між позивачем ФОП ОСОБА_1 та АТ “БАНК СІЧ” було укладено договір банківського рахунку. У АТ “БАНК СІЧ” позивачу на його ім`я було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 . Даний рахунок він використовував у своїй підприємницькій діяльності, в тому числі під час здійснення розрахунку з контрагентами ФОП за надані послуги та/або продаж товару.
Між ТОВ “НОК Схем”, код ЄДРПОУ 44038630 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір поставки №12 від 01.07.2022. За домовленістю між сторонами, ФОП ОСОБА_1 має поставляти Товар на замовлення ТОВ “НОК Схем”. Останній зобов`язався прийняти та оплатити його вартість згідно видаткових накладних.  Детальний перелік Товару що поставився, кількість та вартість, а також загальна сума поставка зазначається у видаткових накладних. 
Згідно умов Договору поставки позивачем було виписано  видаткові накладні № РН-0000011 від 07.07.2022 на суму 75020,00 грн.,  № РН-0000018 від 16.07.2022 на суму 65460,64 грн.,  № РН-0000023 від 22.07.2022 на суму 43339,88 грн.,  № РН-0000044 від 25.07.2022 на суму 96498,39 грн.,  № РН-0000051 від 03.08.2022 на суму 74376,00 грн.,  ФОП ОСОБА_1 поставив Товар на умовах Договору поставки №б/н 01.08.2022. Загальна сума поставки 341000 (триста сорок одна тисяча) гривень 00 копійок. На виконання своїх зобов`язань за Договором поставки, 09.08.2022 ТОВ “НОК Схем” здійснив оплату ФОП ОСОБА_1 за поставлений Товар на банківський рахунок НОМЕР_2 .  
Згідно з даних виписки по рахунку НОМЕР_3 ТОВ “НОК Схем”, кошти зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_1 у наступних сумах:   документ № 127 на суму 90000,00 грн.; документ № 194 – сума 101000,00 грн.; документ № 196 – сума 85000,00 грн.; документ № 203 – сума 65000,00 грн.
Як відомо з матеріалів справи, Правлінням Національного банку України 09.08.2022 прийнято Рішення №405-рш/БТ “Про віднесення Акціонерного товариства “Банк Січ” до категорії неплатоспроможних”, яке оприлюднено та стало відомо загальній аудиторії о 17 годині 29 хв. На підставі цього рішення Правління Національного банку України від 09.08.2022 №405-рш/БТ та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2022 № 579 “Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ “Банк Січ” та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку” розпочато процедуру виведення АТ “Банк Січ” з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 10 серпня 2022 року до 09 вересня 2022 року (включно).
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ “Банк Січ”, визначених Законом України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, зокрема, статтями 37-39 Закону, строком на один місяць з 10 серпня 2022 року до 09 вересня 2022 року (включно) призначено начальника управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків ОСОБА_2 .
Згодом рішення виконавчої дирекції Фонду від 29.08.2022 № 654 продовжено тимчасову адміністрацію в неплатоспроможному АТ “Банк Січ” на один місяць з 10 вересня 2022 року по 09 жовтня 2022 року (включно). Цим же рішення також продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію неплатоспроможного банку АТ “Банк Січ”, що визначені статтями 37-39 Закону, начальнику управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 10 вересня 2022 року по 09 жовтня 2022 року (включно). Згідно рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 № 495-рш “Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ “БАНК СІЧ” та рішення виконавчої дирекції Фонду від 07.10.2022 № 803 “Про початок процедури ліквідації АТ “Банк Січ” та делегування повноважень ліквідатора банку” розпочато процедуру ліквідації АТ “Банк Січ”, яка триватиме три роки - до 09 жовтня 2025 року включно.
Уповноваженою особою Фонду з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ “Банк Січ”, визначених статтями 37, 38, 47-52, 52,53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частинах п`ятій та десятій статті 52 Закону, призначено провідного професіонала з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків ОСОБА_3 строком на три роки з 10 жовтня 2022 року до 09 жовтня 2025 року включно.
У вересні 2022 року позивачем ФОП ОСОБА_1 було отримано повідомлення  №1462/1-ТА від 07.09.2022 ТА “ БАНК СІЧ” за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ “Банк Січ” Степанець Вікторії в якому було зазначено, що операції проведені за участю ФОП ОСОБА_1 з контрагентом ТОВ “НОКСхем” мають ознаки нікчемності. 
Згодом, на підставі Наказу АТ”БАНК СІЧ” від 07.09.2022 року № 98-ТА та додатку № 2 до нього Банком здійснено зворотню проводку за Договором поставки та повернуто з розрахункового рахунку позивача, відкритого в АТ “Банк Січ”, на розрахунковий рахунок покупця - ТОВ “НОК Схем”, відкритий також в АТ “Банк Січ”, грошові кошти в розмірі 341  000 грн.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невключення його в перелік та загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Закон України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” від 23.02.2012 №4452-VI) (далі - Закон №4452-VI) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Згідно ч. 2 ст.1 Закону №4452-VI метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
Пунктом 17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI встановлено поняття уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Пунктами 3 та 4 вказаної частини визначені поняття:
вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту) (крім коштів, залучених від видачі ощадного сертифіката банку), включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Кошти, залучені банком від видачі (випуску) ощадного сертифіката банку або депозитного сертифіката банку, не є вкладом;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту), крім фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця), яка є власником лише ощадного сертифіката банку.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення стабільності системи гарантування вкладів фізичних осіб” №2180-ІХ від 01.04.2022, який набрав чинності 13.04.2022, протягом дії воєнного стану в Україні та трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кожному вкладнику банку кошти в повному розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення банку з ринку, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”. Дія цього пункту поширюється на банки, рішення про віднесення яких до категорії неплатоспроможних або про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію яких з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, прийняті після набрання чинності цим Законом протягом дії воєнного стану в Україні та трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Статтею 27 Закону № 4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 4-1) перелік рахунків вкладників, фінансові операції за якими зупинено відповідно до Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення”; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.
Відповідно до ч. 3 цієї статті Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.
Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті “Урядовий кур`єр” або “Голос України”.
Згідно з частиною 3 статті 36 Закону № 4452-VI правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації Фонд здійснює перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, а правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до дня запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або процедури ліквідації банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, узяв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним узяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди.
4) банк здійснив оплату кредитору або виконав вимоги кредитора, строк яких на дату виконання правочину не настав, що спричиняє або може спричинити надання переваг одному кредитору перед іншими в частині задоволення вимог, або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк узяв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо), умови якого передбачають платіж чи передачу майна банку як забезпечення виконання грошових вимог до банку та/або зобов`язань третіх осіб, у порядку, іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України “Про банки і банківську діяльність”.
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу майна банку з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), кошти для оплати яких надійшли з рахунків, відкритих у цьому самому банку, у тому числі за правочинами про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення;
8) банк уклав правочин з пов`язаною з банком особою або в інтересах пов`язаної з банком особи, або на користь пов`язаної з банком особи з порушенням вимог законодавства, у тому числі недійсність якого встановлена частиною шостою статті 52 Закону України “Про банки і банківську діяльність”;
9) банк уклав (переоформив) правочини, що призвели до збільшення витрат, понесених Фондом у зв`язку із здійсненням тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку, з порушенням норм законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.
Аналізуючи наведені норми, слід зробити висновок, що до переліку рахунків вкладників АТ “Банк Січ”, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації АТ “Банк Січ” включається інформація про вкладників за вкладами станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом неплатоспроможного банку з ринку, тобто станом на кінець дня 09.08.2022.
Водночас, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.
Підстави визнання правочину нікчемним наведені у статті 38 Закону № 4452-VI.
При цьому, як вірно було зазначено судом першої інстанції, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.
Правильними є висновки суду першої інстанції, що єдиною та необхідною умовою для невключення осіб (вкладників) до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1   ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Як зазначено скаржником в апеляційній скарзі, Комісія дійшла висновку, що умови укладеного з позивачем договору є нікчемними з підстав, визначених пунктом 9 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI: укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки безпідставними з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що кошти на рахунку позивача НОМЕР_2 , які не були включені до переліку рахунків вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, надійшли від юридичної особи і на умовах укладеного між позивачем і банком договору повністю були зараховані на рахунок позивача. При цьому, не усі платежі, що були здійснені цього дня визнані нікчемними на підставі п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ЦК України. 
Апелянт наголошує, що зарахування коштів відбулося поза межами операційного часу та після операційного часу банківських операцій.
У пункті 50 та 51 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» дано визначення понять операційний день та операційний час:
операційний день - день, протягом якого надавач платіжних послуг платника або надавач платіжних послуг отримувача, залучений до виконання платіжної операції, здійснює свою діяльність, необхідну для виконання платіжних операцій;
операційний час - частина операційного дня надавача платіжних послуг, протягом якої приймаються платіжні інструкції та інструкції на відкликання. Тривалість операційного часу встановлюється надавачем платіжних послуг самостійно та закріплюється його внутрішніми документами.
Частиною першою ст. 43 цього Закону визначено, що надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті.
Те саме передбачено у п. 13 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг затвердженої Постановою Правління Національного Банку України від 29.07.2022 № 163, надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію, що надійшла до нього протягом операційного часу, у той самий операційний день. 
Згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача або виплату отримувачу суми платіжної операції в готівковій формі протягом операційного дня надходження коштів на рахунок надавача платіжних послуг отримувача. 
Матеріалами справи підтверджується, що один платіж у розмірі 90 000 гривень (документ № 127) був проведений о 15 год. 18 хв., що згідно інформації, яку зазначає Уповноважена особа Фонду в апеляційній скарзі, проведений в операційний час та до публікування рішення Правління Національного Банку України. 
Апеляційний суд також враховує, що ще два платежі, один на суму 85  000 гривень (Документ № 196) був проведений о 17 год. 54 хв. та один на суму 101  000 гривень (Документ № 194) був проведений о 17 год. 54 хв., тобто до опублікування рішення Правління Національного Банку України.
Частиною 1 статті 1068 Цивільного кодексу Україні передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. При цьому у ч. 2 цієї ж статті закріплено, що банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.
При цьому, судом першої інстанції слушно зауважено, що відповідно до 3.1.8 Правил обслуговування суб`єктів господарювання в АТ “Банк Січ” розрахункові документи, отримані від клієнта по закінченню Операційного часу, можуть бути виконані Банком у той же день відповідно до діючих тарифів Банку згідно з умовами цих Правил.
Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом за договором банківського рахунку. При цьому і положення статті 2 Закону визначає, що вкладом вважаються кошти, які надійшли до банку як безпосередньо від вкладника, так і для нього. Отож поняття "подрібнення вкладів", "розбивка вкладів", не є правовими. За таких обставин, операція з перерахування коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною третьою статті 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які можуть бути перевірені уповноваженою особою на предмет їх нікчемності та як наслідок визнані нікчемними.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що накази основної діяльності банку є внутрішніми ми документами банку, які поширюють свою дію на працівників банку. Жодного відношення до клієнтів банку, а тим більше регулювання відносин або поширення своєї дії на останніх такі накази не здійснюють. 
Таким чином, відповідачами не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI, для віднесення до нікчемних правочинів, укладених між позивачем і банком, та/або правочинів із зарахування коштів на його банківський рахунок.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.
Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15.
Щодо доводів апелянта про те, що кошти на рахунок позивача надійшли від іншої особи, то колегія суддів зазначає, що такі кошти надійшли для позивача та були залучені Банком на його рахунок на умовах відповідного договору, укладеного безпосередньо між позивачем і Банком, що відповідно до вимог Закону № 4452-VI надає достатні та необхідні правові підстави для визнання таких коштів вкладом, а позивача - вкладником.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що невключення інформації про наявні на рахунку позивача НОМЕР_2 станом на кінець дня 09.08.2022 кошти в розмірі 314  000 грн до переліку рахунків, за яким вкладники АТ “Банк Січ” мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є протиправним. 
Судом першої інстанції було вірно обрано належний спосіб захисту порушеного права позивача, шляхом зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ “БАНК СІЧ” Стрюкової І.О. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ФОП ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між ФОП ОСОБА_1 та АТ “Банк Січ” у розмірі 341 000 грн.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди скаржника з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.
При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі № 380/553/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар