ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8990/24 Справа № 202/171/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
- за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськавід 01 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
У січні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.05.2018 року відбулась державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро».
Відповідно до протоколу (рішення_ від 21.07.2020 року загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території управління у розмірі 5,88 грн.
Вказаний протокол (рішення) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» не оскаржено, не скасовано та є чинним, а відтак співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані сплачувати внески на підставі закону та вказаних рішень.
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 площею 65,8 кв.м, однак свої зобов`язання зі сплати вказаних внесків не виконує належним чином, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем за період з лютого 2021 року по листопад 2023 року у розмірі 3484,00 гривень, яку позивач і просить стягнути у даному позові. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.
З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.06.2024 року позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за червень 2024 року у розмірі 101,16 гривень та судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськавід 01 липня 2024 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, - задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро», ЄДРПОУ 42123949, заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання за червень 2024 року у розмірі 101 (сто одна) гривня 16 копійок.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро», ЄДРПОУ 42123949, судовий збір у розмірі 2684,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 гривень, а всього 4184 (чотири тисячі сто вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
В іншій частині позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
12.08.2024 року від  ОСОБА_1  надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції й винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначає, що за період існування ОСББ з боку відповідача ніколи не було систематичних несплат, ніколи не завдавала шкоди для діяльності ОСББ.
Зокрема, зазначає, що ОСББ свідомо нараховувало й до сьогодні нараховує їй штучний борг.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 
       
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 101 грн. 16 коп., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 площею 65,8 кв.м, що підтверджується відповіддю Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.12.2023 року (а.с.23).
Також судом встановлено, що 10.08.2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру-3 Дніпро", яке є юридичною особою та діє на підставі статуту, редакція якого затверджена 22.04.2018 року, що підтверджується копією означеного статуту (а.с.15-21), а також копією витягу із вказаного реєстру (а.с.22).
За змістом п. 2.2 розділу II Статуту Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.
Згідно з п. 3.1 розділу III Статуту органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, Правління, Ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.
Пунктом 5.2 розділу V Статуту позивача визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі та інше.
Відповідно до протоколу (рішення_ від 21.07.2020 року загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території управління у розмірі 5,88 грн (а.с.24-25).
Вказаний протокол (рішення) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-3 Дніпро» не оскаржено, не скасовано та є чинним, а відтак співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані сплачувати внески на підставі закону та вказаних рішень.
Однак, відповідачка своїх зобов`язань співвласника багатоквартирного будинку не виконує належним чином рішення позивача у частині сплати обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за червень 2024 року у розмірі 101,16 гривень, що підтверджується наданими позивачем розрахунком заборгованості (а.с.47).
Що стосується строків позовної давності, суд першої інстанції зазначив наступне.
З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.06.2024 року позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за червень 2024 року у розмірі 101,16 гривень.
Отже, підстави для застосування строків позовної давності відсутні.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСББ «Миру-3 Дніпро» здійснював адвокат Патика А.В. на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 26.10.20223 року (а.с.10-11); Ордеру на надання правової допомоги серії АЕ №1249970 (а.с.13); Платіжної інструкції №576 від 19.12.2023 року(а.с.14).
Виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до розміру 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, яка відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.
Зокрема, в ході розгляду справи підтверджено існування між сторонами у справі правовідносин, відповідно до яких відповідач, як власник квартири у багатоквартирному будинку, в силу закону зобов`язана виконувати низку рішень загальних зборів ОСББ «Миру-3 Дніпро», якими (рішеннями) визначено розмір та порядок сплати співвласниками багатоквартирного будинку обов`язкових внесків та платежів, спрямованих на покриття витрат на утримання такого будинку та прибудинкової території, сплати певних житлово-комунальних послуг. Вказані рішення загальних зборів на момент розгляду справи не оскаржувались і не скасовувались у встановленому законом порядку, а тому є чинними та обов`язковими для виконання, зокрема, відповідачем по справі.

Однак, внаслідок того, що відповідач належним чином означені рішення загальних зборів ОСББ «Миру-3 Дніпро» у частині сплати обов`язкових внесків та платежів не виконує, у неї перед позивачем утворилась заборгованість за вказаний у позові період та у вказаному в позові розмірі. Наведені обставини зумовлюють виникнення у позивача права для звернення до суду із даним позовом, який за встановлених фактичних обставин та підстав суд першої інстанції вважає обґрунтованим та доведеним, а отже таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

З таким рішенням погоджується й колегія суддів апеляційного суду з приводу на таке.

За змістом норм ст. ст. 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Колективний споживач зобов`язаний забезпечувати розподіл між споживачами, об`єднаними таким колективним споживачем, обсягу спожитих комунальних послуг відповідно до законодавства (крім випадку, коли співвласниками визначено іншу особу, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Пунктом 7 Правил передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків) (далі об`єднання). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Аналогічне положення містить ст. ст. 1, 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Згідно норми ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Нормою ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до положень ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Положеннями ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Нормою ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
За змістом ст. ст. 16, 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право укладати договори, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Положеннями ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані, окрім іншого, виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Положеннями ст. 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Доводи апеляційної скарги спростовуються тим, що відповідачка своїх зобов`язань співвласника багатоквартирного будинку не виконує належним чином рішення позивача у частині сплати обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за червень 2024 року у розмірі 101,16 гривень, що підтверджується наданими позивачем розрахунком заборгованості (а.с.47).
Окрім цього, вказані рішення загальних зборів на момент розгляду справи не оскаржувались і не скасовувались у встановленому законом порядку, а тому є чинними та обов`язковими для виконання, зокрема, відповідачем по справі.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на висновок   про залишення апеляційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськавід 01 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: