КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 759/10908/24                                                                            Головуючий в суді І інстанції Ключник А.С.
Провадження № 33/824/3558/2024                                                          Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л. П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 липня 2024 року                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721256 від 15.05.2024 року - 15.05.2024 року о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Києві, вул. Кільцева дорога - навпроти вул. Зодчих, 28, з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації), огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», висновок №002488, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №477765; №473610, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих доходів громадян у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп..
Не погоджуючись з вказаною постановою, 23 червня 2024 року адвокат Сіренко М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у справі відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 умисно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, а відповідний висновок долучений до матеріалів справи.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_2 у порушенні п 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №721256 від 15.05.2024 року, з якого вбачається, що 15.05.2024 року о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Києві, вул. Кільцева дорога - навпроти вул. Зодчих, 28, з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації), огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», висновок №002488, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №477765; №473610, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с. 1);
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002488 від 15.05.2024 року, відповідно до якого на час огляду - 15.05.2024 року о 20 год. 40 хв., ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 2);
- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР.З якого зокрема вбачається, що транспортний засіб було зупинено відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а в ході спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 висловив згоду (а.с. 5).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_3 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 умисно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, як неналежні та необгрунтовані, оскільки, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №721256 від 15.05.2024 року, відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, які кореспондуються з фактичними обставинами справи, а також висновку щодо результатів медичного огляду № 002488 від 15.05.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, водій не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а сам огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», а тому об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду апеляційної інстанції не має.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, а відповідний висновок долучений до матеріалів справи, суд апеляційної інстанції не бере до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Разом з тим ОСОБА_1 звернувся до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» 16.05.2024 року, тобто пізніше двох годин з моменту підстав здійснення огляду на стан сп`яніння, як передбачає ст. 266 КУпАП.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «17» липня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко