ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 серпня 2024 року           справа №200/4320/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2024 року у справі № 200/4320/23 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом Берзіня Сергія Людвиговича в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності та дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                        В С Т А Н О В И В :

Берзінь Сергій Людвигович в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року за виключенням вже виплаченої частини індексації;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за вказаний період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця): в період з 14 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року; в період з 01 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року - березень 2018 року; в період з 01 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року - жовтень 2020 року, з урахуванням абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та виплатити ОСОБА_2 її неотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячного грошового забезпечення за період з 01 січня 2019 року по 29 жовтня 2020 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року при звільненні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2019 року; за період з 01 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, що були нараховані під час звільнення, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт.
Ухвалою суду від 3 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про зобов`язання нарахувати індексацію грошового забезпечення за вказаний період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця): в період з 14 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року; в період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року - березень 2018 року та виплатити її неотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації - залишено без розгляду (а.с. 61-66).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2024 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Військової частина НОМЕР_1 , яка полягала у незастосуванні п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, та п. 1 Приміток до додатку 1 та п. 1 Приміток до додатку 14 до цієї постанови при обчисленні ОСОБА_2 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 29 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_2 перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно, включаючи щомісячні основні і додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення за 2020 рік), а також грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704, та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
- зобов`язано Військову частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виходячи з її щомісячного розміру- 4 019,18 грн.;
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.
Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт зазначив, що суд першої інстанції при відкритті провадженні у справі порушив п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки не встановив факт перебування у провадженні Першого апеляційного адміністративного суду адміністративної справи № 200/18595/21 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.08.2017 року по 29.10.2020 року.
Щодо нарахування та виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення.
На думку апелянта, згідно з Постановою КМУ № 704 (в редакції Постанови КМУ № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Крім того, витрати на професійну правову допомогу є безпідставними та необгрунтованими, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
В період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 , де перебував на грошовому забезпеченні.
За з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 серпня 2017 року № 235 солдат ОСОБА_2 , призначений наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05 серпня 2017 року на посаду номера обслуги 2 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти, який прибув з Військової частини НОМЕР_2 , був зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 14 серпня 2017 року (а.с. 14).
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 жовтня 2020 року № 311 старший солдат ОСОБА_2 , номер обслуги 2 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 , звільнений наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09 жовтня 2020 року № 146-РС відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас за п. 2 пп. «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту), був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 29 жовтня 2020 року (а.с. 15).
Ці обставини також підтверджені записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 .
З приводу нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року суд встановив наступне.
За довідкою про доходи від 10 липня 2023 року № 875/ФС Військова частина НОМЕР_1 нарахувала ОСОБА_2 грошове забезпечення у таких розмірах:
вересень 2017 року - грошове забезпечення - 5 682,77 грн, індексація грошового забезпечення - 0,00 грн, інші нарахування, що включають суми винагороди за участь в операції об`єднаних сил, премії згідно зі Статутом Збройних Сил України, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, - 3 048,39 грн
жовтень 2017 року - грошове забезпечення - 8 195,20 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 4 500,00 грн;
листопад 2017 року - грошове забезпечення - 8 262,40 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування 3 612,90 грн;
грудень 2017 року - грошове забезпечення - 8 262,40 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 6 450,00 грн;
січень 2018 року - грошове забезпечення - 8 262,40 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 4 500,00 грн;
лютий 2018 року - грошове забезпечення - 8 474,40 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 3 338,71 грн;
березень 2018 року - грошове забезпечення - 8 898,40 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 2 571,43 грн;
квітень 2018 року - грошове забезпечення - 9 342,37 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 1 306,45 грн;
травень 2018 року - грошове забезпечення - 9 342,37 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 1 500,00 грн;
червень 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 13 842,37 грн;
липень 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 3 900,00 грн;
серпень 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 5 400,00 грн;
вересень 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 3 048,39 грн;
жовтень 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 4 500,00 грн;
листопад 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 0,00 грн, інші нарахування - 5 380,00 грн;
грудень 2018 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 71,08 грн, інші нарахування - 9 460,64 грн;
січень 2019 року - грошове забезпечення - 9 460,64 грн, індексація - 71,08 грн, інші нарахування - 3 048,38 грн;
лютий 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 71,08 грн, інші нарахування - 16 772,78 грн;
березень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 247,08 грн, інші нарахування - 4 500,00 грн;
квітень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 134,47 грн, інші нарахування - 5 500,00 грн;
травень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 134,47 грн, інші нарахування - 11 350,00 грн;
червень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 134,47 грн, інші нарахування - 17 000,00 грн;
липень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 206,72 грн, інші нарахування - 25 418,22 грн;
серпень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 206,72 грн, інші нарахування - 3 516,12 грн;
вересень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 206,72 грн, інші нарахування - 5 661,29 грн;
жовтень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 206,72 грн, інші нарахування - 6 500,00 грн;
листопад 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 206,72 грн, інші нарахування - 11 241,94 грн;
грудень 2019 року - грошове забезпечення - 12 272,78 грн, індексація - 206,72 грн, інші нарахування - 17 000,00 грн;
січень 2020 року - грошове забезпечення - 12 484,01 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 13 951,62 грн;
лютий 2020 року - грошове забезпечення - 12 570,44 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 13 612,90 грн;
березень 2020 року - грошове забезпечення - 12 570,44 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 17 000,00 грн;
квітень 2020 року - грошове забезпечення - 12 868,10 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 13 612,90 грн;
травень 2020 року - грошове забезпечення - 12 868,10 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 3 683,33 грн;
червень 2020 року - грошове забезпечення - 12 868,10 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 2 935,48 грн;
липень 2020 року - грошове забезпечення - 12 868,10 грн, індексація - 216,51 грн, інші нарахування - 6 500,00 грн;
серпень 2020 року - грошове забезпечення - 12 868,10 грн, індексація - 226,29 грн, інші нарахування - 4 403,23 грн;
вересень 2020 року - грошове забезпечення - 12 868,10 грн, індексація - 226,29 грн, інші нарахування - 13 274,44 грн;
жовтень 2020 року - грошове забезпечення - 45 923,90 грн, індексація - 437,98 грн, інші нарахування - 0,00 грн. (а.с. 16).
Згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 за 2017 рік позивач перебував у військовому званні солдат, проходив службу за штатною посадою - навідник з посадовим окладом 530,00 грн, йому нараховано грошове забезпечення у таких розмірах:
серпень 2017 року - 8 445,22 грн, в тому числі посадовий оклад - 307,74 грн, оклад за військовим званням - 17,42 грн, надбавка за вислугу років - 16,26 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 170,71 грн, премія - 2 215,73 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 1 636,72 грн, винагорода АТО - 4 080,64 грн;
вересень 2017 року - 12 695,20 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 28,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 294,00 грн, премія - 4 240,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 073,00 грн, винагорода АТО - 4 500,00 грн;
жовтень 2017 року - 11 875,31 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, премія - 4 240,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 098,40 грн, винагорода АТО - 2 612,91 грн, премія одноразова - 1 000,00 грн;
листопад 2017 року - 14 712,40 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, премія - 4 240,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 098,40 грн, винагорода АТО - 1 050,00 грн, матеріальна допомога - 2 400,00 грн, премія одноразова - 3 000,00 грн. (а.с. 42).
Згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 за 2018 рік позивач перебував у військовому званні солдат, проходив службу за штатною посадою - навідник з посадовим окладом 530,00 грн, а також за посадою - номер обслуги з посадовим окладом 530,00 грн, а в подальшому - 2 640,00 грн, йому нараховано грошове забезпечення в таких розмірах:
січень 2018 року - 12 762,40 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, премія - 4 240,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 098,40 грн, винагорода АТО - 4 500,00 грн;
лютий 2018 року - 11 813,11 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, надбавка за особливі умови служби - 132,80 грн, премія - 4 240,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 177,90 грн, винагорода АТО - 3 338,71 грн;
березень 2018 року - 11 469,83 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, надбавка за особливі умови служби - 132,50 грн, премія - 4 505,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 336,90 грн, винагорода АТО - 2 571,43 грн;
квітень 2018 року - 10 648,82 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 844,93 грн, винагорода АТО - 1 306,45 грн;
травень 2018 року - 12 107,37 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 844,93 грн, винагорода АТО - 1 500,00 грн, премія одноразова - 1 265,00 грн;
червень 2018 року - 23 303,01 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 4 500,00 грн, грошова допомога на оздоровлення - 9 342,37 грн;
липень 2018 року - 13 360,64 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 3 600,00 грн, премія одноразова - 300,00 грн;
серпень 2018 року - 14 860,64 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 5 400,00 грн;
вересень 2018 року - 12 509,03 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 3 048,39 грн;
жовтень 2018 року - 13 960,64 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 4 500,00 грн;
листопад 2018 року - 14 840,64 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 4 500,00 грн, премія одноразова - 880,00 грн;
грудень 2018 року - 14 031,72 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода АТО - 4 500,00 грн, премія одноразові та інше - 71,08 грн. (а.с. 43).
Згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 за 2019 рік позивач перебував у військовому званні солдат, проходив службу за штатною посадою - номер обслуги з посадовим окладом - 2 640,00 грн, йому нараховано грошове забезпечення в таких розмірах:
січень 2019 року - 12 580,10 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 534,94 грн, премія - 4 963,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 3 048,38 грн, індексація - 71,08 грн;
лютий 2019 року - 29 116,64 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 4 500,00 грн, грошова допомога на оздоровлення - 12 272,78 грн, індексація - 71,08 грн;
березень 2019 року - 17 019,86 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 4 500,00 грн, премія, винагорода - 176,00 грн, індексація - 71,08 грн;
квітень 2019 року - 17 907,25 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 5 500,00 грн, індексація - 134,47 грн;
травень 2019 року - 23 757,25 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 11 350,00 грн, індексація - 134,47 грн;
червень 2019 року - 29 407,25 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 17 000,00 грн, індексація - 134,47 грн;
липень 2019 року - 37 897,72 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 15 600,00 грн, матеріальна допомога - 9 818,22 грн, індексація - 206,72 грн;
серпень 2019 року - 15 995,62 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 1 516,12 грн, премія, винагорода - 2 000,00 грн, індексація - 206,72 грн;
вересень 2019 року - 18 140,79 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 5 661,29 грн, індексація - 206,72 грн;
жовтень 2019 року - 18 772,78 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 6 500,00 грн, індексація - 0,00 грн;
листопад 2019 року - 23 721,44 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗНБО - 11 241,94 грн, індексація - 206,72 грн;
грудень 2019 року - 29 479,50 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 479,08 грн, премія - 4 831,20 грн, винагорода за участь в ЗБНО - 17 000,00 грн, індексація - 206,72 грн. (а.с. 44).
Згідно розгорнутої довідки про розмір грошового забезпечення за період з 1 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, яка видана на підставі роздільних відомостей, позивачу нараховано грошове забезпечення в таких розмірах:
січень 2020 року - 26 652,14 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 907,98 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 577,83 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 13 951,62 грн;
лютий 2020 року - 29 238,56 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 951,00 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 618,24 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 16 451,61 грн;
березень 2020 року - 29 786,95 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 951,00 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 618,24 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 17 000,00 грн;
квітень 2020 року - 26 697,51 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 13 612,00 грн;
травень 2020 року - 16 767,94 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 3 683,33 грн;
червень 2020 року - 16 020,09 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 2 935,48 грн;
липень 2020 року - 19 584,61 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 216,51 грн, додаткова винагорода - 6 500,00 грн;
серпень 2020 року - 17 497,62 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 226,29 грн, додаткова винагорода - 4 403,23 грн;
вересень 2020 року - 26 368,99 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 226,29 грн, грошова допомога на оздоровлення - 12 868,26 грн, додаткова винагорода - 406,34 грн;
жовтень 2020 року - 46 361,88 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 1 109,50 грн, надбавка за особливості проходження служби - 3 757,40 грн, премія - 4 831,20 грн, індексація - 437,98 грн, додаткова винагорода - 0,00 грн, інші (одноразові премії або утримання) - 33 055,80 грн. (а.с. 45).
У відповідь на адвокатський запит представника позивача - адвоката Берзінь С.Л. від 27 червня 2023 року листом від 20 липня 2023 року № 692/5045 Військова частина НОМЕР_1 , серед іншого, повідомлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року. За період проходження служби позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення на загальну суму 446 165,80 грн, що підтверджено довідкою про доходи від 10 липня 2023 року № 875/фс. За період проходження служби позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення на загальну суму 4 510,18 грн, що підтверджено вказаною вище довідкою (а.с. 17-18).
Ухвалою від 10 серпня 2023 року суд першої інстанції витребував у відповідача грошові атестати ОСОБА_2 за 2017-2020 роки із зазначенням сум грошового забезпечення (в розрізі його окремих складових), які були нараховані та фактично виплачені позивачеві; довідки про розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року та березень 2018 року (із зазначенням його окремих складових); довідки про розмір грошового забезпечення позивача за вересень 2020 року та жовтень 2020 року (із зазначенням його окремих складових); розрахунок індексації (поточної та індексації-різниці) грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, яка була нарахована і фактично виплачена позивачеві, із зазначенням застосованих місяців підвищення доходу, а також відомостей про застосування норм абз. абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078 в частині нарахування та виплати позивачеві індексації-різниці; розрахунок суми грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, яка була виплачена позивачу при звільненні, із зазначенням суми грошового забезпечення, з якого вона була обчислена, та її окремих складових; розрахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої позивачу за 2020 рік, із зазначенням суми грошового забезпечення, з якої вона була обчислена, та її окремих складових; розрахунок матеріальної допомоги, виплаченої позивачу за 2020 рік, із зазначенням суми грошового забезпечення, з якої вона була обчислена, та її окремих складових; розрахунок грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, яка була виплачена позивачу при звільненні, із зазначенням суми грошового забезпечення, з якої вона була обчислена, та її окремих складових; всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.
В повному обсязі витребувані докази відповідач суду не надав, про причини, що унеможливили їх подання, суд не повідомив, а тому справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.
Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ № 704) затверджені, зокрема, тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Згідно п. 2 Постанови КМУ № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
За п. 4 Постанови КМУ № 704 (в первинній редакції) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» (далі - Постанова КМУ № 103), п. 6 якої внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, в Постанові КМУ № 704 пункт 4 викладено в такій редакції:
«4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Постанова КМУ № 103 набрала чинності 24 лютого 2018 року.
Проте, зміст приміток до додатків 1 та 14 Постанови КМУ № 704 не був приведений у відповідність з нормою п. 4 цієї ж постанови.
За п. 4 Постанови КМУ № 704, в редакції Постанови КМУ № 103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови КМУ № 103, яким, зокрема, були внесені зміни в п. 4 Постанови КМУ № 704.
Таким чином, зміни до п. 4 Постанови КМУ № 704, внесені на підставі п. 6 Постанови КМУ № 103, з 29 січня 2020 року не підлягають застосуванню.
Згідно п. 4 Постанови КМУ № 704 в редакції, яка діяла до внесення змін п. 6 Постанови КМУ № 103 та правил, наведених в п. 1 Приміток до додатку 1 та в п. 1 Приміток до додатку 14 до Постанови КМУ № 704, розміри посадового окладу та окладу за військовими званнями з 29 січня 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Закон України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями ст. 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
Базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (ст. 6 Закону № 2017).
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (п. 1) та порядок встановлення державних стандартів (п. 3).
Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів (окладів за військове (спеціальне) звання) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
За п. 8 «Прикінцевих положень» Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Закон України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294) таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема, грошового забезпечення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2020 рік не містить.
Таким чином, норми п. 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01 січня 2020 року - набрання чинності Законом № 294 не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
У справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.
За ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 7 КАС України, а також те, що з 1 січня 2020 року норми п. 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню п. 4 Постанови КМУ № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 294, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Згідно правових висновків Верховного Суду в постанові від 2 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21:
(1) з 01 січня 2020 року положення п. 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
[…]
(3) встановлене положеннями п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Аналогічний висновок наведений Верховним Судом в постановах від 19 жовтня 2022 року у справі № 400/6214/21, від 28 лютого 2023 року у справі № 380/18850/21.
При цьому під час розгляду справи № 380/18850/21 Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин з 29 січня 2020 року (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) положень п. 4 Постанови № 704 в редакції до 24 лютого 2018 року, тобто в редакції, яка була чинною до набрання чинності Постановою КМУ № 103.
12 травня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова КМУ № 481).
Постанова КМУ № 481 набрала чинності 20 травня 2023 року.
На підставі п. 2 Постанови КМУ № 481 внесені зміни до п. 4 Постанови КМУ № 704, шляхом викладення абз. 1 в такій редакції:
«4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Таким чином, в період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року розмір посадового окладу та окладу за військовим званням військовослужбовців мав визначатися відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 704 в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, та з урахуванням правил, наведених в п. 1 Приміток до додатку 1 та в п. 1 Приміток до додатку 14 до цієї постанови, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704.
За матеріалами справи в 2019-2020 роках позивач проходив військову службу на посаді номера обслуги, маючи військове звання солдат, а в подальшому - старший солдат.
Аналіз карток особового рахунку військовослужбовця та розгорнутої довідки про розмір грошового забезпечення за 2019-2020 роки дозволяє дійти таких висновків.
Посадовий оклад ОСОБА_2 за посадою номер обслуги був визначений згідно з додатком 1 до Постанови КМУ № 704, а саме відповідно до 3 тарифного розряду, із застосуванням тарифного коефіцієнту 1,5 та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 07 грудня 2017 року № 2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» (далі - Закон № 2246) на 01 січня 2018 року:
1,5 х 1 762,00 грн = 2 643,00 грн.
З урахуванням правила заокруглення, наведеного в п. 1 Примітки до додатку 1 Постанови КМУ № 704, відповідно до якого, у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень, посадовий оклад позивача склав 2 640,00 грн.
Оклад позивача за військовим званням солдат був визначений згідно з додатком 14 до Постанови КМУ № 704 із застосуванням тарифного коефіцієнту 0,3 та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом № 2246 на 01 січня 2018 року:
0,3 х 1 762,00 грн = 528,60 грн.
З урахуванням правила заокруглення, наведеного в п. 1 Примітки до додатку 14 до Постанови КМУ № 704, відповідно до якого, у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень, оклад за військове звання склав 530,00 грн.
Наведені вище складові грошового забезпечення були визначені із застосуванням Постанови КМУ № 704 в редакції Постанови КМУ № 103, яка діяла з 24 лютого 2018 року по 29 січня 2020 року, тобто до набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18.
Суд зазначає, що протиправна бездіяльність відповідача мала наслідком не лише неправильне визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а й інших щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат, які обчислюються з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням (місячного грошового забезпечення), які були нараховані та виплачені позивачу в період з 29 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, в тому числі грошова допомога на оздоровлення (вересень 2020 року) та грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки (жовтень 2020 року), виплата якої була передбачена наказом від 29 жовтня 2020 року № 311.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частина НОМЕР_1 , яка полягала у незастосуванні п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, та п. 1 Приміток до додатку 1 та п. 1 Приміток до додатку 14 до цієї постанови при обчисленні ОСОБА_2 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 29 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_2 перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно, включаючи щомісячні основні і додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення (грошова допомога на оздоровлення за 2020 рік), а також грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704, та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум.
Щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, (за виключенням вже виплаченої частини індексації).
Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_2 вже звертався з аналогічним позовом до суду і цей позов розглядається в рамках справи № 200/18595/21.
За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Верховний Суд в постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.
У разі ж відсутності в іншій справі такого, що набрало законної сили судового рішення, яким завершено розгляд справи, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ (№ 200/4320/23 і № 200/18595/21) одночасної сукупності вищевказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається, або для залишення позову без розгляду).
На підставі відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» суд встановив, що 19 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року з врахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців для розрахунку із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 14 вересня 2017 року по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (а.с. 52-54).
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 йому не була нарахована в належному розмірі та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року.
Позивач вважав, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права щодо своєчасного отримання однієї із складових свого грошового забезпечення, яке підлягає поновленню, зокрема, шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року із застосуванням базових місяців - січень 2008 року і березень 2018 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі № 200/18595/21 позов ОСОБА_2 задоволено частково:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 14 вересня 2017 року по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.
В решті позовних вимог суд відмовлено (а.с. 55-60).
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі № 200/18595/21.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2024 року розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року призначений на 11 квітня 2024 року.
На час розгляду по суті справи судом першої інстанції № 200/4320/23 у справі № 200/18595/21 відсутнє таке, що набрало законної сили, судове рішення, яким завершено розгляд справи.
Апеляційним судом комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/18595/21 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі № 200/18595/21 - змінено. Абзац четвертий резолютивної частини рішення - виключено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Отже, постановою апеляційного суду виключено абзац четвертий резолютивної частини рішення суду щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 14.09.2017 по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами у справі № 200/18595/21, серед іншого, суд надав (надаватиме) оцінку правомірності дій Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, а також вирішив (вирішуватиме) питання щодо наявності/відсутності підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивача із застосуванням базових місяців - січень 2008 року і березень 2020 року.
У справі № 200/4320/23 спірними питаннями є те, чи допустила Військова частина НОМЕР_1 протиправну бездіяльність внаслідок неповного нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року; про те, чи наявні/відсутні підстави для індексації грошового забезпечення позивача за період з 14 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, за період з 01 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року (як зазначено в прохальній частині позовної заяви) із застосуванням базового місяця - березень 2018 року, за період з 01 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року із застосуванням базового місяця - жовтень 2020 року; про те, чи наявні/відсутні підстави для індексації грошового забезпечення позивача з урахуванням абз. 4 п. 5 Порядку 1078.
У справі, що розглядається, суду належить вирішити низку питань, які є не предметом розгляду у справі № 200/18595/21, а саме: щодо наявності/відсутності підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивача із застосуванням базового місяця (місяця підвищення доходу) - жовтень 2020 року, а також щодо наявності/відсутності підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивача з урахуванням абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, тобто в цій частині спори не є тотожними.
Водночас, з огляду на склад сторін, предмет та підстави позову у справі № 200/18595/21, суд дійшов висновку, що при розгляді справи № 200/4320/23 не може вирішувати питання про те, чи наявні/відсутні підстави для індексації грошового забезпечення позивача за період з 14 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, за період з 01 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року (як зазначено в прохальній частині позовної заяви) із застосуванням базового місяця - березень 2018 року.
Як наслідок, позов ОСОБА_2 в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати йому індексацію грошового забезпечення за вказаний період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця): в період з 14 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року; в період з 01 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року - березень 2018 року та виплатити її неотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС, про що 03 квітня 2024 року судом постановлена відповідна ухвала.
Натомість позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період проходження військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, (за виключенням вже виплаченої частини індексації), та про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 14 серпня 2017 року по 29 жовтня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року - жовтень 2020 року, з урахуванням абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 та виплатити ОСОБА_2 її неотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації, підлягають розгляду та вирішенню по суті у справі № 200/4230/23.
Розглядаючи ці позовні вимоги по суті, суд враховує таке.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282).
За ст. 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;
Поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Об`єкти індексації грошових доходів населення визначає ст. 2 Закону № 1282, відповідно до якої індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно ст. 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
За ст. 3 Закону № 1282 індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Підстави для проведення індексації визначає ст. 4 Закону № 1282.
За ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 в редакції, чинною до 1 січня 2016 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
На підставі п. 21 розділу І Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року, у ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 цифри «101» замінені цифрами «103».
Отже, до 1 січня 2016 року індексація грошових доходів населення проводилась в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, який був встановлений в розмірі 101%; з 01 січня 2016 року поріг індексації встановлений в розмірі 103%.
Інші положення ст. 4 Закону № 1282 з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону № 1282 обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
За ч. 3 ст. 4 Закону № 1282 для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 1282 підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
За ч. 1 ст. 6 Закону № 1282 у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону № 1282 порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).
За п. 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
П. 1-1 Порядку № 1078 дублює приписи ст. ст. 3, 4 Закону № 1282, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.
Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.
Згідно абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Згідно абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
За абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абз. 6 п. 4 Порядку № 1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абз. 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
КМУ прийнято постанову від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013), яка набрала чинності 15 грудня 2015 року.
За п. 6 Постанови КМУ № 1013 ця постанова застосовується з 01 грудня 2015 року.
Таким чином, з 1 грудня 2015 року п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції на підставі Постанови КМУ № 1013.
Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у цій редакції визначав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
КМУ прийнято постанову 28 лютого 2018 року № 141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Постанова КМУ № 141), яка набрала чинності з 15 березня 2018 року.
31 березня 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Постанова КМУ № 278), яка набрала чинності з 02 квітня 2021 року.
Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 в період з 15 березня 2018 року по 01 квітня 2021 року включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції Постанови КМУ № 141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року по 01 квітня 2021 року включно в редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 діяв 01 грудня 2015 року у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.
Цей же абзац з 15 березня 2018 року по 01 квітня 2021 року включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011 грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260), набрав чинності 20 липня 2018 року.
За п. 2 розділу І Порядку № 260 (у первинній редакції) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.
На підставі наказу Міністерства оборони України від 1 червня 2020 року № 180 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» внесені зміни до переліку щомісячних додаткових та щомісячних одноразових видів грошового забезпечення.
Цей наказ набрав чинності 30 червня 2020 року.
Отже, п. 2 розділу І Порядку № 260 установлено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
Щодо одноразових додаткових видів грошового забезпечення, то п. 2 розділу І Порядку № 260 саме у зазначеній редакції передбачав, що до них належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Щодо індексації грошового забезпечення відповідно до абз. абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078.
Позивач вважає, що має право на індексацію грошового забезпечення з урахуванням вимог абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, що передбачало виплату індексації в розмірі 4 258,75 грн на місяць.
Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103% (абз. 2 п. 1-1, абз. 6 п. 5 Порядку №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100% (абз. абз. 2, 5 п. 4 Порядку № 1078).
Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон № 1282 і Порядок № 1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Постановою КМУ № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому в Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 1 грудня 2015 року в абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття «індексації-різниці», право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абз. 3, 4 п. 5 Порядку № 1078 в редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз п. 1, абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку №1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Судом враховано висновки Верховного Суду в п. п. 97, 98 постанови від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.
Враховуючи, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу військовослужбовців, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абз. абз. 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що в березні 2018 року як місяці підвищення доходу Військовій частини НОМЕР_1 належало також вирішити питання про те, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці.
Згідно карток особового рахунку військовослужбовця, розгорнутої довідки про розмір грошового забезпечення та довідки про доходи відповідач не нараховував і не виплачував ОСОБА_2 цей вид індексації за період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року.
До спірних правовідносин суд застосовує висновок Верховного Суду, наведений в постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, який полягає у такому:
«[…]
102. У цьому контексті Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
102.1. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
[…]
104. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Суд звертає увагу на таке.
105. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
105.1. розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
105.2. суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
105.3. чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
106. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
106.1. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
107. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
108. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
109. Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
[…]».
При вирішенні питання про те, чи має ОСОБА_2 право на отримання індексації-різниці з 01 березня 2018 року, суд виходить з такого.
На підставі карток особового рахунку військовослужбовця та довідок про доходи та з урахуванням положень п. 8 Порядку № 260, відповідно до якого щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення виплачуються в поточному місяці за минулий, суд встановив, що:
за лютий 2018 року позивачу нараховано грошове забезпечення в сумі 11 469,83 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, надбавка за особливі умови служби - 132,50 грн, премія - 4 505,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 336,90 грн, винагорода АТО - 2 571,43 грн;
за березень 2018 року позивачу нараховано грошове забезпечення в сумі 10 648,82 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 844,93 грн, винагорода АТО - 1 306,45 грн.
Суд зауважує, що винагорода за безпосередню участь в АТО є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.
За таких обставин, винагорода за безпосередню за участь в АТО не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не враховуються при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року та, зважаючи на подані сторонами розрахунки, ця обставина не є спірною.
Щодо щомісячної додаткової винагороди.
Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова КМУ № 889), відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.
Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постановах від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17.
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає врахуванню при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року для цілей визначення права на отримання індексації-різниці.
Отже, для визначення права на отримання індексації-різниці грошове забезпечення ОСОБА_2 в лютому 2018 року становить 8 898,40 грн, в тому числі посадовий оклад - 530,00 грн, оклад за військовим званням - 30,00 грн, надбавка за вислугу років - 56,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 308,00 грн, надбавка за особливі умови служби - 132,50 грн, премія - 4 505,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3 336,90 грн.
Грошове забезпечення позивача в березні 2018 року для цілей індексації становить 9 342,37 грн, в тому числі посадовий оклад - 2 640,00 грн, оклад за військовим званням - 530,00 грн, надбавка за вислугу років - 792,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 534,94 грн, премія - 4 844,93 грн.
Отже, розмір підвищення грошового забезпечення ОСОБА_2 в березні 2018 року склав: 9 342,37 грн - 8 898,40 грн = 443,97 грн.
Суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100%.
Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом:
лютий 2008 року - 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держстату) = 1,027;
березень 2008 року - 103,8% = 1,038;
квітень 2008 року - 103,1% = 1,031;
травень 2008 року - 101,3% = 1,013;
вересень 2008 року - 101,3% = 100,8% (червень 2008 року) х 99,5% (липень 2008 року) х 99,9% (серпень 2008 року) х 101,1% (вересень 2008 року) = 1,013;
жовтень 2008 року - 101,7% = 1,017;
листопад 2008 року - 101,5% = 1,015;
грудень 2008 року - 102,1% = 1,021; 
січень 2009 року - 102,9% = 1,029; 
лютий 2009 року - 101,5% = 1,015;
березень 2009 року - 101,4% = 1,014;
травень 2009 року - 101,4% = 100,9% (квітень 2009 року) х 100,5% (травень 2009 року) = 1,014;
червень 2009 року - 101,1% = 1,011;
жовтень 2009 року - 101,4% = 99,9% (липень 2009 року) х 99,8% (серпень 2009 року) х 100,8 (вересень 2009 року) х 100,9% (жовтень 2009 року) = 1,014;
листопад 2009 року - 101,1% = 1,011;
січень 2010 року - 102,7% = 100,9% (грудень 2009 року) х 101,8% (січень 2010 року) = 1,027;
лютий 2010 року - 101,9% = 1,019;
вересень 2010 року - 103,5% = 100,9% (березень 2010 року) х 99,7% (квітень 2010 року) х 99,4% (травень 2010 року) х 99,6% (червень 2010 року) х 99,8% (липень 2010 року) х 101,2% (серпень 2010 року) х 102,9% (вересень 2010 року) = 1,035;
грудень 2010 року - 101,6% = 100,5% (жовтень 2010 року) х 100,3% (листопад 2010 року) х 100,8% (грудень 2010 року) = 1,016;
березень 2011 року - 103,3% = 101,0% (січень 2011 року) х 100,9% (лютий 2011 року) х 101,4% (березень 2011 року) = 1,033;
квітень 2011 року - 101,3% = 1,013; 
червень 2011 року - 101,2% = 100,8% (травень 2011 року) х 100,4% (червень 2011 року) = 1,012;
березень 2014 року - 101,98% = 98,7% (липень 2011 року) х 99,6% (серпень 2011 року) х 100,1% (вересень 2011 року) х 100,0% (жовтень 2011 року) х 100,1% (листопад 2011 року) х 100,2% (грудень 2011 року) х 100,2% (січень 2012 року) х 100,2% (лютий 2012 року) х 100,3% (березень 2012 року) х 100,0% (квітень 2012 року) х 99,7% (травень 2012 року) х 99,7% (червень 2012 року) х 99,8% (липень 2012 року) х 99,7% (серпень 2012 року) х 100,1% (вересень 2012 року) х 100,0% (жовтень 2012 року) х 99,9% (листопад 2012 року) х 100,2% (грудень 2012 року) х 100,2% (січень 2013 року) х 99,9% (лютий 2013 року) х 100,0% (березень 2013 року) х 100,0% (квітень 2013 року) х 100,1% (травень 2013 року) х 100,0% (червень 2013 року) х 99,9% (липень 2013 року) х 99,3% (серпень 2013 року) х 100,0% (вересень 2013 року) х 100,4% (жовтень 2013 року) х 100,2% (листопад 2013 року) х 100,5% (грудень 2013 року) х 100,2% (січень 2014 року) х 100,6% (лютий 2014 року) х 102,2% (березень 2014 року) = 1,020;
квітень 2014 року - 103,3% = 1,033; 
травень 2014 року - 103,8 = 1,038;
липень 2014 року - 101,4% = 101,0% (червень 2014 року) х 100,4% (липень 2014 року) = 1,014; 
вересень 2014 року - 103,72% = 100,8% (серпень 2014 року) х 102,9% (вересень 2014 року) = 1,037;
жовтень 2014 року - 102,4% = 1,024;
листопад 2014 року - 101,9% = 1,019;
грудень 2014 року - 103,0% = 1,030;
січень 2015 року - 103,1% = 1,031;
лютий 2015 року - 105,3 = 1,053;
березень 2015 року - 110,8% = 1,108;
квітень 2015 року - 114% = 1,140;
травень 2015 року - 102,2% = 1,022;
листопад 2015 року - 101,55% = 100,4% (червень 2015 року) х 99,0% (липень 2015 року) х 99,2% (серпень 2015 року) х 102,3% (вересень 2015 року) х 98,7% (жовтень 2015 року) х 102,0% (листопад 2015 року) = 1,016;
квітень 2016 року - 105,79% = 100,7% (грудень 2015 року) х 100,9% (січень 2016 року) х 99,6 (лютий 2016 року) х 101,0% (березень 2016 року) х 103,5 (квітень 2016 року) = 1,058;
жовтень 2016 року - 104,0% = 100,1% (травень 2016 року) х 99,8% (червень 2016 року) х 99,9% (липень 2016 року) х 99,7% (серпень 2016 року) х 101,8% (вересень 2016 року) х 102,8% (жовтень 2016 року) = 1,040;
січень 2017 року - 103,85% = 101,8% (листопад 2016 року) х 100,9% (грудень 2016 року) х 101,1% (січень 2017 року) = 1,038;
квітень 2017 року - 103,74% = 101,0% (лютий 2017 року) х 101,8% (березень 2017 року) х 100,9% (квітень 2017 року) = 1,037;
липень 2017 року - 103,13% = 101,3% (травень 2017 року) х 101,6% (червень 2017 року) х 100,2% (липень 2017 року) = 1,031;
жовтень 2017 року - 103,12% = 99,9% (серпень 2017 року) х 102,0% (вересень 2017 року) х 101,2% (жовтень 2017 року) = 1,031;
січень 2018 року - 103,44% = 100,9% (листопад 2017 року) х 101,0% (грудень 2017 року) х 101,5% (січень 2018 року) = 1,034.
1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1,019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1,038 х 1,014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,016 х 1,058 х 1,040 х 1,038 х 1,037 х 1,031 х 1,031 х 1,034 = 3,533 або 353,3%
353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін)
В березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762,00 грн.
Згідно абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100:
1 762,00 грн х 253,30% / 100 = 4 463,15 грн.
Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становила 4 463,15 грн.
Вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд враховує, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 443,97 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року - 4 463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Таким чином, в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно позивач мав право на отримання індексації-різниці.
Згідно абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн - 443,97 грн = 4 019,18 грн.
Отже, в період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року включно позивач мав право на отримання індексації-різниці в щомісячному розмірі 4 019,18 грн.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
- зобов`язання Військову частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 1 березня 2018 року по 29 жовтня 2020 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виходячи з її щомісячного розміру- 4 019,18 грн.
Щодо судових витрат.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Згідно ст. 30  Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. 
Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У той же час, аналізуючи здійснені адвокатом послуги за критеріями, визначеними у ч. 5 ст. 134 КАС України та на предмет неминучості - критерію, що застосовується Європейським судом з прав людини, суд зазначає наступне.
За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу надані такі докази:
1. ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1222942, згідно з яким адвокат Берзінь С.Л., який здійснює діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 31 жовтня 2018 року № 5227, на підставі договору про надання правової допомоги від 15 червня 2023 року уповноважений на представництво інтересів ОСОБА_2 в Донецькому окружному адміністративному суді;
2. договір про надання професійної правової допомоги від 15 червня 2023 року, укладений між адвокатом Берзінь С.С. та ОСОБА_2
За умовами цього договору адвокат прийняв на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правової допомоги (адвокатські послуги) клієнту та виконувати пов`язані з цим доручення клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт - оплатити надання такої допомоги (послуги) та фактичні витрати, пов`язані з їх наданням та необхідні для виконання цього договору, а також виплатити гонорар успіху, у випадку досягнення адвокатом результату, визначеного п. п. 4.4 - 4.5 цього договору, у порядку та строки, узгоджені сторонами та/або цим договором (п. 1 договору).
Згідно з п. 4.1 договору ціна правової допомоги складається безпосередньо з плати за надані послуги професійної правничої допомоги адвоката (винагороди, гонорару), фактичних витрат, пов`язаних з їх наданням (судовий збір, поштові витрати, проїзд транспортом, проживання у готелі, канцелярські витрати тощо), а також гонорару успіху за досягнутий результат, визначений п. п. 4.4 - 4.5 цього договору.
Відповідно до п. 4.2 договору розмір плати за кожну окрему послугу професійної правничої допомоги (комплексу або пакета таких послуг) адвоката визначається за домовленістю сторін, але не менше ніж встановлено мінімальними тарифами на певний рік, затвердженими наказом адвоката.
П. 4.3 договору передбачено, що сплата за надані послуги професійної правничої допомоги адвоката та фактичні витрати, здійснені адвокатом для виконання таких послуг): до їх надання (аванс) або негайно після надання (протягом 24 годин (одна доба)). Клієнт сплачує адвокату гонорар успіху протягом 10 днів від дня настання кожної окремої обставини, передбаченої п. п. 4.4 - 4.5 договору.
Згідно з п. 4.4 договору розмір гонорару успіху визначається окремою угодою до цього договору.
Відповідно до п. 4.5 договору виплата гонорару успіху залежить від досягнення адвокатом того результату, який визначений як бажаний клієнтом у цьому договорі або в окремій угоді до договору. Зокрема, за цим договором бажаним для клієнта результатом є судове рішення, яким стягнуто з військової частини, в якій проходив службу клієнт, або її зобов`язання нарахувати та виплатити клієнту недоотриману частину його грошового забезпечення, індексації грошового забезпечення, додаткову винагороду або одноразову грошову допомогу при пораненні (контузії), та/або інших видів грошового забезпечення чи компенсацій.
3. акт наданих послуг від 30 червня 2023 року відповідно до договору про надання професійної правової допомоги від 15 квітня 2023 року, складений адвокатом і клієнтом.
Згідно з цим актом адвокат надав, а клієнт прийняв такі послуги: складання та подання адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності військової частини щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовця у повному обсязі та зобов`язання вчинити певні дії в інтересах ОСОБА_2 до окружного адміністративного суду - 5 годин, 1 документ; вартість 1 години (1 документа) - 1 000,00 грн/година, 5 000,00 грн/1 документ; загальна сума - 5 000,00 грн; загальна вартість наданих послуг - 5 000,00 грн.
Клієнт підписанням цього акта підтвердив факт належного отримання правової допомоги (послуг) відповідно до положень договору від 15 червня 2023 року, а адвокат - факт отримання оплати за надані послуги (витрати на професійну правничу допомогу) відповідно до положень договору (належне виконання договору).
4. квитанція до прибуткового касового ордера від 30 червня 2023 року № б/н, згідно з якою адвокат Берзінь С.Л. прийняв від ОСОБА_2 5 000,00 грн на підставі договору про надання правової допомоги від 15 червня 2023 року № б/н.
Враховуючи викладене, виходячи з конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає об`єму наданих послуг, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2000 грн.
В решті вимог рішення суду не оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2024 року у справі № 200/4320/23 за позовом Берзіня Сергія Людвиговича в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності та дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 12 серпня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           І.Д. Компанієць

                                                                                                  Е.Г. Казначеєв