Номер провадження: 33/813/1950/24
Номер справи місцевого суду: 522/8582/23 
Головуючий у першій інстанції Русєва  А. С. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року                                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А., в порядку підготовки до розгляду апеляційної скарги захисника Попової Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2023 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн. 
03.05.2024 захисник Попова О.А. в інтересах ОСОБА_1 вперше звернулась до суду з апеляційною скаргою, яка серед іншого містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2023.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник ОСОБА_2 зазначила, що:
-оскаржувана постанова суду винесена 27.06.2023 у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, та її захисника. Судом не було вжито жодних заходів щодо направлення вказаної постанови ОСОБА_1 та інформування останнього щодо її винесення;
- ОСОБА_1 є військовослужбовцем, з 14.03.2022 мобілізований до ЗСУ, є учасником бойових дій, перебуває у прифронтовій зоні, де ведуться активні бойові дії, а тому він фізично не міг дізнатися щодо винесення відносно нього оскаржуваної постанови суду та оскаржити її у встановлені строки;
- у листопаді 2023 року банківські рахунки ОСОБА_1 були арештовані, з повідомлення в чаті менеджера банку стало відомо про наявність постанови ДВС про арешт рахунків;
- у квітні 2024 році під час відпустки ОСОБА_1 у ДВС дізнався, що підставою відкриття виконавчого провадження відносного нього став виконавчий лист Приморського районного суду м.Одеси щодо стягнення з нього грошових коштів. Цього ж дня (12.04.2024) ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з АО «АФ «Легіон»;
-16.04.2024 адвокат Черепанов Д.В. через систему «Електронний суд» подав до Приморського районного суду м.Одеси заяву про ознайомлення з матеріалами справи і лише 23.04.2024 адвокат Попова О.А. ознайомилась з матеріалами справи, в тому числі зі змістом оскаржуваного судового рішення. Отже, лише з моменту ознайомлення зі змістом судового рішення ОСОБА_1 мав необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Протягом десяти днів з моменту отримання вказаної постанови захисником підготовлено апеляційну скаргу, яка подана до суду (а.с.25-26).
Постановою Одеського апеляційного суду від 15.05.2024 у задоволенні вказаного клопотання захисника Попової О.А. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне скарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2023 відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто захиснику ОСОБА_2 (а.с.40-42). При цьому, апеляційний суд враховав, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2023 не встановлено. 
22.05.2024 постанова Одеського апеляційного суду від 15.05.2024 доставлена на електронну пошту захисника ОСОБА_2 (а.с.42-43).
04.07.2024 захисник ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку повторно звернулась до суду з апеляційною скаргою на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2023 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник послалась на аналогічні обставини, що вже були зазначені нею в первинній апеляційній скарзі, що зареєстрована судом 03.05.2024, зазначила підстави незгоди з висновками Одеського апеляційного суду, що викладені у постанові від 15.05.2024, з наданням відповідних документів на підтвердження своєї позиції.
18.07.2024 справа надійшла до Одеського апеляційного суду, де в той же день визначено склад суду в особі головуючого судді Артеменка І.А., який згідно наказу №90-в від 02.07.2024 перебував у відпустці з 15.07.2024 по 02.08.2024.
Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з таких підстав.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).
За положеннями ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.
Так, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, за положеннями ст.294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду або ознайомлення з її текстом. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. 
Аналізуючи зміст клопотання про поновлення строку від 04.07.2024, апеляційний суд дійшов висновку, що в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом наведено аналогічні причини, які вже були предметом розгляду та оцінки апеляційного суду і за результатом розгляду яких постановлено судове рішення. Нових доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку у клопотанні не наведено, що свідчить про повторне порушення перед судом апеляційної інстанції питання, що вже вирішено.
Так, постановою Одеського апеляційного суду від 15.05.2024 викладені захисником Поповою О.А. в інтересах ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2023 визнані неповажними, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернуто апелянту.
Відповідно до ч.10 ст.294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Відтак, постанова апеляційного суду від 15.05.2024 набрала законної сили і не може бути оцінена апеляційним судом під час повторного звернення з апеляційною скаргою.
Повторне звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, що вже оцінювались судом, не передбачено положеннями чинного КУпАП. Повторна оцінка вказаних доводів буде порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).
Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 15.05.2024 відмовлено захиснику Поповій О.А. в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та визнано неповажними причини пропуску зазначеного строку, які є тотожними з викладеними у клопотанні про поновлення строку від 04.07.2024, то у суду відсутні повноваження повторно надавати оцінку обставинам, з якими сторона захисту пов`язує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та які вже були предметом дослідження суду апеляційної інстанції. Інших обставин захисником не зазначено.  В іншому випадку, зазначене призвело б до переоцінки обставин, щодо яких апеляційний суд вже висловив свою позицію.
Приймаючи до уваги, що чинне законодавство не передбачає можливості повторного звернення та розгляду судом одних і тих самих клопотань, заявлених у тій самій справі, з тих самих підстав та з аналогічним обґрунтуванням, за результатом розгляду яких вже постановлено судове рішення, яке є чинним, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку повернути захиснику, як таку, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поновленні якого судом вже було відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, подані захисником Поповою Оленою Анатоліївною в інтересах ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  І.А.Артеменко