ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 р.	Справа № 440/1993/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Н.Ю. Алєксєєва) від 22.05.2023 (повний текст складено 25.05.23) по справі № 440/1993/23 за позовом Приватного підприємства "Август-Плюс" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП "Август-Плюс", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.01.2023 № 0000030901 про застосування до Приватного підприємства "АВГУСТ-ПЛЮС" штрафних (фінансових) санкцій в сумі 66613,20 грн, від 07.02.2023 № 0010430901 про застосування до ПП "АВГУСТ-ПЛЮС" штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1533341,86 грн та розпорядження від 28.12.2022 № 233-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №16010308202200780 терміном дії з 18.05.2022 по 18.05.2023, що видана ПП "АВГУСТ-ПЛЮС".
В обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність визначених підпунктами 80.2.1-80.2.7 ст. 80 Податкового Кодексу України підстав у Головного управління ДПС в Полтавській області для проведення фактичних перевірок ПП "АВГУСТ-ПЛЮС" в магазині "Маркетопт" за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, за наслідками яких прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.01.2023 № 0000030901 та від 07.02.2023 № 0010430901. Також ПП "АВГУСТ-ПЛЮС" зазначено, що відповідачем в ході проведення фактичної перевірки 12.12.2022, не встановлено жодного порушення і не додано до акту доказів таких порушень, зокрема, чеків про проведення розрахункових операцій в день проведення фактичної перевірки із порушенням норм законодавства України. Позивач заперечує проти використання відповідачем в ході прийняття рішень за наслідками фактичної перевірки, проведеної 12.12.2022, електронних копій документів переданих по дротових або бездротових каналах зв`язку до контролюючого органу позивачем за період з 21.01.2021 по 23.09.2022 і, відповідно, вказує про протиправність розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16010308202200780.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 02 січня 2023 року №0000030901.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 07 лютого 2023 року №0010430901.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження №233-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16010308202200780 терміном дії з 18.05.2022 по 18.05.2023, що видана Приватному підприємству "Август-Плюс" за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, магазин "Маркетопт".
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь Приватного підприємства "Август-Плюс" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 26683,33 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 р. рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 по справі № 440/1993/23 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Август-Плюс" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і розпорядження - відмовити.
Постановою Верховного Суду від 13.04.2024 р. постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2023 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2024 р. прийняти до свого провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року по справі № 440/1993/23 за позовом Приватного підприємства "Август-Плюс" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і розпорядження та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, враховуючи висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 38742694, місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд.20) зареєстроване та дані про реєстрацію внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.05.2013, номер запису про державну реєстрацію 15851020000008641. Видами економічної діяльності є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.п.і.у.; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30 Обслуговування напоями; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. Перебуває на обліку як платник податків з 29.05.2013, зареєстрований платником податку на додану вартість 01.11.2013 /т.1,а.с. 20-27/.
Наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 09.12.2022 №2257-П, з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирт етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, ш: використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закон України №481/95-ВР), наказано провести з 12.12.2022 фактичну перевірку тривалістю 10 діб ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» за місцем фактичного провадження діяльності магазину «Маркетопт» за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка,3 за період з 01.01.2022 по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку /т.1,а.с.115/.
ГУ ДПС видані направлення на перевірку від 09.12.2022 №3786 та №3787 /т.1,а.с.118,119/.
На підставі вказаного наказу та направлень посадовими особами відповідача була проведена фактична перевірка ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» за місцем фактичного провадження діяльності магазину «Маркетопт» за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка,3.
За наслідками проведення перевірки Відповідач, із посиланням в акті фактичної перевірки від 13.12.2022 (реєстраційний №7124/16-31-09-01/38742694 /т.1,а.с.124-153/) на електронні копії розрахункових документів, що надходять по дротових та/або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС від РРО ФН3000323454, встановив про порушення Позивачем вимог:
- абзацу 3 ч. 4 ст. 11 Закону України № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством;
- ч. 9 ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) у визначений рішенням таких органів час доби.
Порушення викладені в акті фактичної перевірки від 13.12.2022 (реєстраційний №  7124/16-31-09-01/38742694) /т.1,а.с.124-153/.
За результатами фактичної перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.01.2023 № 0000030901 про застосування до ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 66613,20 грн /т.1,а.с.120-122/; розпорядження від 28.12.2022 № 233-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16010308202200780 терміном дії з 18.05.2022 по 18.05.2023, що видана ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» (м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, магазин «Маркетопт») /т. 2, а.с. 64-65/.
Також судом встановлено, що наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 03.01.2023 № 2-П, з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5, 80.2.6 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ, ст. 16 Закону України №481/95-ВР, наказано провести з 03.01.2023 фактичну перевірку тривалістю 10 діб ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» за місцем фактичного провадження діяльності магазину «Маркетопт» за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка,3 за період з 28.12.2022 по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку /т.1,а.с.154/.
ГУ ДПС видані направлення на перевірку від 03.01.2023 № 16, № 17, № 18 /т. 1, а.с. 157-159/.
На підставі вказаного наказу та направлень посадовими особами відповідача була проведена фактична перевірка ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» за місцем фактичного провадження діяльності магазину «Маркетопт» за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3.
За наслідками проведення перевірки відповідач, із посиланням в акті фактичної перевірки від 12.01.2023 (реєстраційний №297/16-31-09-01/38742694 /т. 1, а.с. 177-т.2, а.с. 37) на витяги з баз даних ІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» розділу «Данні чеків – Товари» за період з 28.12.2022 по 02.01.2023, встановив порушення позивачем вимог:
- ч. 21 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю;
- ч. 9 ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) у визначений рішенням таких органів час доби.
Порушення викладені в акті фактичної перевірки від 13.12.2022 (реєстраційний №7124/16-31-09-01/38742694) /т. 1, а.с. 124-153/.
За результатами фактичної перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 07.02.2023 № 0010430901 про застосування до ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1533341,86 грн /т. 1, а.с. 174-176/.
Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями від 02.01.2023 № 0000030901 про застосування до ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 66613,20 грн, від 07.02.2023 № 0010430901 про застосування до ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1533341,86 грн. та розпорядженням від 28.12.2022 № 233-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16010308202200780, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що: 1) підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України виключає можливість проведення фактичної перевірки платника податків щодо здійснення ним функцій, визначених законодавством у сфері виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального за відсутності інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства; 2) відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили наявність підстав для проведення фактичної перевірки підприємства; 3) в наказі на проведення фактичної перевірки, складеному у грудні 2022 року, відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображені в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти порушення Позивачем вимог законодавства; 4) електронні копії розрахункових документів щодо операцій, вчинених позивачем за період з січня по вересень 2022 року, досліджені відповідачем в приміщені контролюючого органу в ході перевірки результатів проведеного попередньо вибіркового доперевіркового аналізу, що не передбачено законодавством України; 5) акт перевірки виготовлений і роздрукований в приміщенні ГУ ДПС із використанням даних електронної інформації, що надходила до відповідача по дротових та бездротових каналах зв`язку, в період до проведення перевірки; 6) проведення ж перевірки документів позивача, отриманих контролюючим органом з електронної бази в приміщенні ГУ ДПС за минулий час, відносно фактичної перевірки, що використовується відповідачем як підстава для висновку про наявність порушень законодавства з боку позивача, фактично має характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій; 7) підставою прийняття наказу, складеного у січні 2023 року, є підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України, за яким фактична перевірка проводиться у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 ПК України, але через визнання протиправною попередньої перевірки у відповідача відсутні законні підстави для призначення й цієї перевірки.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції дійшов висновків про те, що: 1) для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво й обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального). Вказана норма дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"; 2) податковим законодавством не обмежено податковий орган застосовувати штрафні (фінансові) санкції лише за правопорушення, які відбулись у день фактичної перевірки, при цьому вказані доводи позивача не спростовують наявності вчиненого ним порушення, за яке його притягнуто до відповідальності та застосовано штрафні санкції; 3) у наказах про проведення перевірки зазначена дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки містить підпис керівника контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу; 4) фактична перевірка позивача проведена на підставі визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, про що зазначено в наказах Головного управління ДПС у Полтавській області про проведення фактичних перевірок суб`єкта господарювання.
Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, перевіряючи наявність підстав для проведення перевірки, встановив, що:
- наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 9 грудня 2022 року № 2257-П з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 ПК України, статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирт етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" вирішено провести з 12 грудня 2022 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб ПП “АВГУСТ-ПЛЮС” за місцем фактичного провадження діяльності магазину “Маркетопт” за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3 за період з 1 січня 2022 року по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку;
- наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 3 січня 2023 року № 2-П з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 80.2.6 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 ПК України, статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирт етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", вирішено провести з 3 січня 2023 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб ПП “АВГУСТ-ПЛЮС” за місцем фактичного провадження діяльності магазину “Маркетопт” за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3 за період з 28 грудня 2022 року по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку.
З урахуванням цих обставин та відповідних правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки з підстав здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. За змістом наказів, як вказав суд апеляційної інстанції: контролюючий орган призначив перевірку з підстав здійснення контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій, що відповідає підставі, визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Як зазначив суд апеляційної інстанції, фактична перевірка Позивача проведена на підставі визначених підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства, та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, про що зазначено в наказах Головного управління ДПС у Полтавській області про проведення фактичних перевірок суб`єкта господарювання.
Разом з тим, суд касаційної інстанції послався на те, що буквальний зміст наведених мотивів та висновків в рішенні суду апеляційної інстанції не дає чіткого розуміння обставин, що саме стало фактичною підставою для проведення перевірок Позивача:
1) здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
2) наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами;
3) дві наведені вище обставини у сукупності.
В апеляційній скарзі (том 2, а.с. 79-80) відповідач вказував, що підставою для проведення фактичних перевірок стала також наявність інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
В матеріалах справи (том 1, а.с. 116-117, 155-156) містяться доповідні записки, зміст яких суд апеляційної інстанції не досліджував, як і не аналізував чи така підстава (наявність інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства), про яку, зокрема, зазначав відповідач в апеляційній скарзі, вказана у відповідних наказах саме за тими правилами, про які вказав Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у справі № 280/1431/23.
Суд апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові вказав, що такі накази прийняті з “метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій”. Однак наявні у справі копії наказів містять дані щодо іншого формулювання мети призначення перевірок, а саме “з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій”.
За висновками суду касаційної інстанції, наведене вказує про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.
Також Верховний Суд зазначив, що при касаційному розгляді справи представник відповідача покликався на те, що фактичною підставою проведення перевірок було саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Однак, зазначена відповідачем інформація у відповідних процесуальних документах (том 1 а.с. 105, том 2 а.с. 79, 80), що подавались до судів першої та апеляційної інстанцій (щодо того, що фактичною підставою проведення перевірки позивача є не лише здійснення функцій контролю, а й отримання інформації), а також викладені в рішенні суду апеляційної інстанції дані, не дають достатніх підстав аби погодитися з відповідним твердженням контролюючого органу, а процесуальні повноваження суду касаційної інстанції унеможливлюють перевірку таких тверджень шляхом оцінки відповідних доказів.
Також Верховний Суд зазначив, що наказ від 3 січня 2023 року № 2-П, окрім посилання на юридичну підставу призначення перевірки – підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, містить і покликання на іншу норму – підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Втім апеляційний суд не перевіряв наявності у цьому наказі фактичних підстав для проведення перевірки згідно з цією нормою.
Виходячи з обставин цієї справи в аспекті сформованих підходів у судовій практиці Верховного Суду щодо оскарження наслідків податкової перевірки у вигляді індивідуальних актів з визначеними податковими зобов`язаннями за допущених процедурних порушень щодо призначення/проведення контрольного заходу, для вирішення цього спору по суті виявлених перевіркою податкових правопорушень суду апеляційної інстанції насамперед необхідно було надати оскаржуваним рішенням в контексті призначення відповідних перевірок на підставі наказів про проведення перевірок з урахуванням викладених у апеляційній скарзі доводів та тверджень. Тобто, питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення фактичних перевірок згідно з наказами є істотним для правильного вирішення цієї справи. Обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору й підлягають першочерговому дослідженню.
Відповідно до ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін, наданих сторонами у справі додаткових пояснень, доповнень до апеляційної скарги відповідача та висновків, які викладені в постанові Верховного Суду від 13.06.2024 р., колегія суддів зазначає наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.
Згідно пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3);
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (підпункт 80.2.4);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5);
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (підпункт 80.2.6);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7).
Отже, законодавством чітко визначено порядок проведення перевірок платників податків, зокрема проведення фактичної перевірки.
В свою чергу, недотримання наведених процедурних питань під час проведення податкової перевірки нівелює її наслідки, незалежно від виявлених порушень.
Колегія суддів також зазанчає, що особливість фактичних перевірок та їх відмінність від усіх інших перевірок, які проводяться податковими органами, полягає у тому, що при їх проведенні перевіряються не бухгалтерські документи, а правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності. Тому, така перевірка проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.03.2023 року у справі № 380/13375/21.
У питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України 28 травня 2024 року Верховний Суд у справі № 280/1431/23 ухвалив постанову, в якій сформував такі правові висновки:
“Оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про “наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення” або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав”.
Враховуючи висновки, які викладені в постанові Верховного Суду від 28 травня 2024 року Верховний Суд у справі № 280/1431/23, колегія суддів зазначає, що для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.
Реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення таких перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена.
Стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ГЖ України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.
Зі змісту наказу № 2257-П від 09.12.2022 року вбачається, що фактична перевірка призначена з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 та пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України.
Аналогічного змісту підстави також містяться і в наказі № 2-П від 03.01.2023 р.
Дослідивши зміст цих наказів, колегія суддів зазначає, що накази № 2257-П від 09.12.2022 року та № 2-П від 03.01.2023 року про призначення фактичних перевірок не відповідають вимогам до таких наказів, сформульованих у постановах Верховного Суду по справах № 280/1431/23 від 28.05.2024 р. та № 440/1993/23 від 13.06.2024 р., в яких вказано, що в наказі на призначення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, крім посилання на цю норму необхідно обов`язково конкретизувати одну із двох альтернативних підстав, що зазначені в цьому підпункті, а у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податку вимог законодавства конкретизувати останню, оскільки підстава призначення та проведення перевірки відповідно до вичерпного переліку підстав, з яких може проводитися фактична перевірка встановлених нормами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у наказах не зазначена.
Щодо посилання податкового органу на зміст доповідних записок Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Полтавській області від 09.12.2022 р. та від 03.01.2023 р., як на підставу призначення фактичних перевірок, колегія суддів зазначає, що в наказах відповідача № 2257-П від 09.12.2022 р. та № 2-П від 03.01.2023 р. на призначення фактичних перевірок не міститься посилання на ці доповідні записки. Крім того, доповідні записки, без зазначення у них належної інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, не може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно не може мати наслідком прийняття наказу про проведення фактичної перевірки.
Таким чином, проаналізувавши зміст наказів № 2257-П від 09.12.2022 р. та № 2-П від 03.01.2023 р. про проведення фактичної перевірки ПП “Август-Плюс”, суд апеляційної інстанції зазначає, що у них відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють. Також у наказах не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємця вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.
Тобто, приймаючи накази про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки підприємства позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.
Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що наведені вище обставини свідчать про відсутність фактичних підстав для прийняття наказів № 2257-П від 09.12.2022 р. та № 2-П від 03.01.2023 р. та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю ПП “Август-Плюс” у формі фактичної перевірки, а тому призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено незаконно.
Вирішуючи спірні правовідносини суд також зазначає, що у пункті 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, Акту перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.
Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме: спочатку провести податкову перевірку.
Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16 лютого 2016 року (справа № 826/12651/14), від 27 січня 2015 року (справа № 21 -425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2018 року (справа № 1570/7146/12), від 24 жовтня 2018 року (справа № 808/1746/15), від 04 лютого 2019 року (справа № 807/242/14), від 11 липня 2019 року (справа № 804/8855/14), від 24 квітня 2020 року (справа № 0440/5997/18).
При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності спірного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 160/8859/18 та від 30 червня 2019 року у справі № 825/1747/17, від 11.06.2020 у справі № 804/17146/14 та від 17.06.2020 у справі № 807/1672/15.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 року у справі № 826/17123/18 дійшов висновку, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Також колегія суддів звертає увагу, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень частини 1 статті 74 КАС України щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів враховує, що під час ухвалення постанов від 28.10.2022 року у справі № 600/1741/21-а, від 12.10.2022 року у справі № 160/24072/21 Верховний Суд враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.
Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.
Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
У зв`язку з цим, Розпорядження від 28.12.2022 № 233-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16010308202200780 терміном дії з 18.05.2022 по 18.05.2023, що видана ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» (м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, магазин «Маркетопт») винесене виключно на підставі обставин, встановлених в акті перевірки від 13.12.2022 №7124/16-31-09-01/38742694 не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений законами України і, відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення від 02.01.2023 № 0000030901, від 07.02.2023 № 0010430901, розпорядження від 28.12.2022 № 233-рл про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16010308202200780 ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» (м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, магазин «Маркетопт») є протиправними та підлягають скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 по справі № 440/1993/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов   	

Повний текст постанови складено  23.09.2024 року