П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/17090/23	

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:
- визнати протиправними дії щодо відмови виплатити їй як дружині померлого чоловіка ОСОБА_4 , половини суми пенсії, що залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 100 824,61 грн.; 
- зобов`язати здійснити виплату половини недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_4 у розмірі 100 824,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зазначає, що перебуває на обліку ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Як пояснює позивачка, її померлий чоловік ОСОБА_4 , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримував пенсію, яку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №420/7557/21 перераховано з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2021 №ЮО107225.
За результатами здійснення перерахунку пенсії, за твердженням позивачки, утворилась заборгованість зі сплати пенсії за період за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 в сумі 201 649,92 грн, яка за життя ОСОБА_4 не виплачена. 

Позивачка зазначає, що відповідно до положень статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 
Як указує позивачка, членами сім`ї, які отримують пенсію в разі втрати годувальника та мають право на отримання недоодержаних ОСОБА_4 за життя сум пенсії, є вона та син її померлого чоловіка - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вважає, що вона має право на виплату їй 50% від суми невиплаченої пенсії у розмірі 100 824,61 грн.
Далі позивачка пояснює, що вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виплату недоотриманої суми пенсії, яка утворилась внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №420/7557/21, однак отримала відмову із посиланням на те, що вона не є стягувачем у справі №420/7557/21 і тому для виплати недотриманої пенсії за цим рішенням суду правові підстави відсутні.
На переконання позивачки така відмова є протиправною та такою, що порушує право на належний соціальний захист та справедливий й гарантований держаною рівень пенсійного забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні), позов ОСОБА_1 -  задоволено частково.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_1 половину недоодержаної суми пенсії померлого чоловіка ОСОБА_4 у розмірі 100 824,61 грн, у порядку черговості виконання рішення суду від 22.07.2021 по справі №420/7557/21, згідно з реєстром рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 61 Закону №2262-ХІІ встановлене переважне право членів сім`ї померлого перед іншими спадкоємцями останнього, на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Суд встановив, що такими особами є позивачка як дружина померлого та його неповнолітній син. 
За таких підстав суд визнав, що відповідно до положень статті 61 Закону №2262-ХІІ позивачка має право на отримання недоотриманої суми доплати пенсії. 
Водночас, як вказав суд, обраний позивачкою спосіб захисту її права вимоги на суми пенсії шляхом «зобов`язання відповідача здійснити їх виплату» - призведе до порушення черговості проведення вказаних виплат та надасть штучну перевагу ОСОБА_1 , перед іншими стягувачами, що не відповідає справедливому та неупередженому розгляду справи.
Суд врахував, що виплата нарахованих сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.
Позаяк, належна позивачці, частина пенсії, яка була нарахована та невиплачена її чоловікову  за життя через відсутність коштів та  заборгованість щодо неї внесена до реєстру судових рішень, які виконуються за окремою бюджетною програмою, суд вважав, що відсутні підстави для задоволення вимог про визнання протиправними дії щодо відмови у виплаті таких сум заборгованості відсутні, а тому задовольнив позов частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Одеській області., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 420/7557/21 ОСОБА_4 проведений перерахунок пенсії з 01.04.2019. 
Заборгованості, яка утворилася у зв`язку з виконанням наведеного судового рішення, за поясненнями скаржника, складає 201 649,92 грн. Інформація про указану заборгованість  внесена до відповідного Реєстру.
Як указує скаржник, покладені судом зобов`язання з виконання вказаного вище рішення суду виконані пенсійним органом в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах покладених на нього повноважень.
Посилаючись на те, що виплата пенсії ОСОБА_4 припинена у зв`язку із його смертю, а також на те, що спадкоємці не є стороною по справі №420/7557/21, в розумінні статті 46 КАС України, право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду позивач матиме тільки у разі заміни сторони виконавчого провадження по вказаній вище справі.

Позивачка своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України (паспорт серії НОМЕР_1 ) (а.с.6-8), та є особою з інвалідністю II групи (травма пов`язана з проходженням військової служби), що підтверджується довідкою серії 10ААА №966199 від 28.01.2013 року (а.с.9). 
Відповідно до  свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.06.2022 між позивачкою та ОСОБА_4 22.06.2022 зареєстровано шлюб (а.с.13).
Згідно відомостей автоматизованої системи діловодства спеціалізованого суду ОСОБА_4 07.05.2021 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №420/7557/21, яке набрало законної сили 26.08.2021, позов ОСОБА_4 задоволено.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області, провести йому з 01.04.2019, перерахунок та виплату пенсії з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки №ЮО107225 від 29.01.2021 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії, а також здійснити з 05.03.2019 обчислення та виплату пенсії в розмірі 100 % суми підвищення пенсії.
За результатом здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_4 нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 у розмірі 201 649,92 грн, яка внесена у реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що не заперечується сторонами.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 26.08.2022 (а.с.14) та ОСОБА_5 з 01.10.2022 призначена пенсія по втраті годувальника її чоловіка, що не заперечується сторонами.
Позивачка вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника без урахування розміру грошового забезпечення ОСОБА_4 , згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2021 №ЮО107225 та відмови у проведенні виплати суми пенсії її чоловіка – ОСОБА_4 у розмірі 201 649,92 грн, що підлягали виплаті її чоловіку і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 по справі №420/14846/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо  непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.10.2022 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки від 29.01.2021 року №ЮО107225 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії, та невиплати з 01.10.2022 пенсії в перерахованому розмірі. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 01.10.2022 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах на підставі довідки від 29.01.2021 №ЮО107225 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії (з урахуванням виплаченої пенсії по день проведення перерахунку).
Також визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області у вигляді відмови ОСОБА_1 виплатити, як дружині померлого ОСОБА_4 , суми пенсії, що залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 201 649,92 грн та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 виплату недоодержаної суми пенсії померлого чоловіка ОСОБА_4 у розмірі 201649,92 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі №420/14846/22 скасовано рішення суду від 30.01.2023, в частині позовних вимог щодо виплати ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії, що залишилась після померлого ОСОБА_4 .
Прийнято у вказаній частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого ОСОБА_4 , суму пенсії, що залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 201649,92 грн; зобов`язання ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 виплату недоодержаної суми пенсії померлого чоловіка ОСОБА_4 у розмірі 201 649,92 грн.
Зобов`язано ГУ ПФУ повторно розглянути питання щодо виплати членам сім`ї померлого ОСОБА_4 недоодержаної пенсії з урахуванням приписів статті 61 Закону №2262-ХІІ та наведених апеляційним судом у даному судовому рішенні висновків.     
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №420/14846/22 залишено без змін.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність висновків суду першої інстанції щодо наявності права на отримання суми пенсії, що залишилась недоодержаною після смерті ОСОБА_4 у розмірі 201 649,92 грн лише у ОСОБА_1 , оскільки здійснюючи розгляд даної справи судом першої інстанції не установлено кількість членів сім`ї, які претендують на отримання пенсії після померлого ОСОБА_4 .
Як зауважив суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції,  виходив із наявності у межах спірних правовідносин права на отримання пенсії лише у ОСОБА_1 , обмеживши аналогічне право ОСОБА_3 , який є сином померлого військовослужбовця.
При цьому апеляційний суд вважав необґрунтованими твердження відповідача про те, що виплата пенсії, яка залишилась недоодержавною у зв`язку із смертю ОСОБА_4 , може бути здійснена лише після її успадкування, оскільки у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до приписів частини 3 статті 61 Закону 2262-ХІІ

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі №420/14846/22,   ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянуло питання щодо виплати членам сім`ї померлого ОСОБА_4 недоодержаної пенсії, та листом від 09.06.2023 №1500-0505-8/74083 повідомило позивачку, що оскільки вона не є стороною по справі №420/7557/21, в розумінні статті 46 КАС України, право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду, заявниця матиме у разі заміни сторони виконавчого провадження по вищевказаній справі в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України. 
Також відповідач повідомив про те, що вказана сума нарахованої пенсії занесена до Реєстру судових рішень та може бути виплачена після виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України.
Позивачка не заперечує право сина ОСОБА_3 померлого ОСОБА_4 на половину суми невиплаченої за життя пенсії у розмірі 100824,61 грн та вважає, що інша половина повинна бути виплачена їй як дружині померлого ОСОБА_4 . 
Вважаючи відмову ГУ ПФУ у виплаті їй від суми невиплаченої пенсії у розмірі 100824,61 грн, позивачка звернулася вдруге до суду зі зміненими позовними вимогами. 

Згідно матеріалів справи за отриманням нарахованої ОСОБА_4 , на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №420/7557/21, але не виплаченої суми пенсії в розмірі 201 649,92 грн, на підставі частини 1 статті 61 Закону №2262-ХІІ, до ГУ ПФУ в Одеській області звернулись позивачка як дружина померлого чоловіка, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, а також ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.08.2009 (а.с.96), який також забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, що не заперечується сторонами.
ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виплату їй суми невиплаченої за життя ОСОБА_4 пенсії - 31.08.2023 (а.с.55-56).
ОСОБА_2 , матір неповнолітнього ОСОБА_6 , звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про отримання нарахованої ОСОБА_4 та невиплаченої суми пенсії за життя - 11.11.2022 (а.с.60-61).
Таким чином, в межах 6 місяців після смерті ОСОБА_4 (25.08.2022 року), до ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю звернулись декілька членів його родини, а саме – позивачка ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_6 через законного представника ОСОБА_2 .
Спір щодо суми, яку бажають отримати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відсутній. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не заперечують на право кожного на суми нарахованої та не отриманої пенсії ОСОБА_4 (по 100 824,61 грн).
Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, колегія суддів переглядає висновки суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги та не вступає в обговорення та оцінку судового рішення суду першої інстанції, в тій частині, яка не оскаржена.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спірним питанням у цих правовідносинах є визначення, чи є у позивачки право на отримання недоодержаних виплат померлого чоловіка, відповідно до положень статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яке скаржник заперечує, посилаючись на те, що таке право позивач набуде у разі заміни сторони виконавчого провадження у відповідній справі.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі і вище - Закон № 2262-XII).
Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон України № 1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Частина 3 статті 1 Закону № 2262-XII визначає, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника .
Відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Зміст статті 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, згідно зі статтями 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Стаття 1227 ЦК України, в свою чергу, визначає, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. 

Відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ (далі по тексту - Порядок №3-1).
Згідно абзацу 3 пункту 4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Таким чином, суми недоодержаної пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.
Отже, виплаті недоодержаної померлим пенсіонером пенсії передує звернення членів його сім`ї у визначений законодавством строк, після відповідний орган Пенсійного фонду України встановлює кількість членів сім`ї, які претендують на отримання пенсії, та розділяє її порівну між такими особами.
Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині 2 статті 36 Закону №2262-ХІІ, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Як мовилося вище за отриманням нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі №420/7557/21 ОСОБА_4 , але не виплаченої суми пенсії в розмірі 201649,92 грн. на підставі статті 61 Закону №2262-ХІІ до ГУ ПФУ в Одеській області звернулись позивачка як дружина померлого чоловіка ОСОБА_1 , а також ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.08.2009 (а.с.96), що не заперечується сторонами.
ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виплату їй суми невиплаченої за життя ОСОБА_4 пенсії 31.08.2023.
ОСОБА_2 , матір неповнолітнього ОСОБА_6 , звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про отримання нарахованої ОСОБА_4 та невиплаченої суми пенсії за життя 11.11.2022 
Таким чином, в межах 6 місяців після смерті ОСОБА_4 (25.08.2022 року) до ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю звернулися декілька членів його родини, а саме – позивачка ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_6 через законного представника ОСОБА_2 .
При цьому, спір щодо суми, яку бажають отримати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відсутній та ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не заперечують на право кожного на суми нарахованої та не отриманої пенсії ОСОБА_4 (по 100824,61 грн).

З огляду на викладені вище норми права та встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачка, відповідно до положень статті 61 Закону №2262-ХІІ має право на отримання недоодержаних виплат померлого чоловіка, нарахованих йому на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 по справі №420/7557/21.
Водночас, позаяк позивачці за її заявою не виплачена належна їй частина пенсії, нарахована та невиплачена при житті її чоловікові через відсутність коштів та занесення заборгованості до Реєстру судових рішень, які виконуються за окремою бюджетною програмою, на переконання колегії суддів суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7 . 
На думку колегії суддів, суд першої інстанції доречно зазначив, що враховуючи особливості встановлені статтею 61 Закону №2262-ХІІ, статтею 52 Закону №1058-IV переважне право на вказану нараховану пенсії, сума якої занесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, належить особам, які зазначені у вказаних нормах, зокрема, відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також батьки і дружина (чоловік), члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. 
Тож, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області виплатити ОСОБА_1 половину недоодержаної суми пенсії померлого чоловіка ОСОБА_4 у розмірі 100 824,61 грн. у порядку черговості виконання рішення суду від 22.07.2021 по справі №420/7557/21, згідно з реєстром рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Посилання скаржника на те, що право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду позивачка матиме тільки у разі заміни сторони виконавчого провадження по вказаній вище справі, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим доводи скаржника про наявність підстав для заміни сторони/стягувача у виконавчому провадженні є помилковими.
Виходячи з приписів указаних вище правових норм, право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю мають члени його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також які проживали разом із пенсіонером на день його смерті у порядку статті 61 Закону № 2262-ХІІ. При цьому, такі суми пенсії не включаються до складу спадщини, у разі наявності членів сім`ї спадкодавця.
Слід зазначити, що доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення скарги та скасування рішення суду відсутні.

У відповідності до ст. ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення - відсутні.
Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області– залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                                           Ю. М. Градовський

суддя                                                                                           Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 30.09.2024.