ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7538/24                                        Головуючий суддя І інстанції Латка І. П.
Провадження № 33/818/988/24                                Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення вимог фінансового контролю
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
               03 липня 2024 року                                                                м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю прокурора Кубаха М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 172-6  КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Постановою встановлено, що  ОСОБА_1 , будучи депутатом Харківської міської ради, являючись відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч.1 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно без поважних причин, а саме: 06.04.2024 року подав декларацію особи, уповноваженої на викоанння функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, (щорічну), чим вчинив і правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Так, ОСОБА_1 06.04.2024 року о 00:01 год. подав щорічну декларацію за 2023 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https//public.nazk.gov.ua/dokuments/dfb50233-e30d-4f7f-b5ac-656a171f01c1. Отже, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2023 рік, яку відповідно до ч.1 ст. 45 Заону № 1700-VII повинен був подати до 01.04.2024 року, подав 06.04.2024 року, тобто несвоєчасно. Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді усного зауваження, а правопорушення визнати малозначним.
       В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилався на те, що він дійсно невчасно подав щорічну декларацію, оскільки запланував подати її в останній тиждень перед граничним строком подачі, однак від причин, які не залежали від нього не зміг цього зробити, посилаючись на нестабільну роботу Інтернет-мережі та періодичність відключення постачання електроенергії.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав судову постанову законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах справи, поза розумним сумнівом вбачається, що ОСОБА_1 є депутатом Харківської міської ради, тобто є суб`єктом, на якого поширюється дія закону України «Про запобігання корупції».
Поряд з цим, в судових засіданнях як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що він пропустив строк подачі щорічної декларації за 2023 рік, тобто подав її несвоєчасно. Такі ж доводи зазначені ОСОБА_2 в його апеляційній скарзі.
Проте, ОСОБА_2 посилався на те, що існували об`єктивні причини, які не залежали від нього, що завадили йому подати декларацію вчасно, а саме те, що за місцем його проживання у березні 2023 року тимчасово були відключення подачі електроенергії, а також нестабільна робота Інтернет мережі, через яку необхідно було подати декларацію.
Суд апеляційної інстанції розцінює ці суб`єктивні твердження як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності, з огляду на наступне.
В матеріалах справи міститься відповідь начальника Дергачівського району електричних мереж АТ «Харківобленерго» ОСОБА_3 від 08.05.2024 року за № 55рем/14-571 (арк. 73) щодо результатів розгляду звернення.
Відповідно до відомостей цієї відповіді вбачається, що на звернення ОСОБА_2 вх. від 06.05.2024 року № ЗС-Р-35 щодо надання інформації про відключення електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01.02.2024 року по 31.03.2024 року у результаті масованих ракетних обстрілів з боку російської федерації по енергетичних об`єктах України сталося порушення балансу мі виробництвом і споживанням електричної енергії, що призвело до дефіциту потужності в об`єднаній енергетичній системі (ОЕС) України та її окремих частинах і, як наслідок, до значного зниження напруги в мережі м. Харкова та Харківської області та до застосування графіків погодинних відключень (ГПВ). За вищенаведеною адресою зафіксовано такі відключення електроенергії: 07.03.2024 року з 10:58 год. до 12:40 год. – планові ремонтні роботи; 15.03.2024 року з 08:28 год. до 09:42 год. – планові ремонтні роботи; 21.03.2024 року з 09:46 год до 16:10 год. – планові ремонтні роботи;22.03.2024 року з 04:35 год. до 13:50 год. – аварійне відключення внаслідок ракетного обстрілу; 23.03.2024 року з 16:14 год. до 23:36 год. – застосування ГПВ; 27.03.2024 року з 123:03 год. до 16:30 год. – застосування ГПВ; 30.03.2024 року з 08:49 год. до 11:09 год. – планові ремонтні роботи.
Оцінюючи ці відомості суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у зазначений період часу електроенергії за адресою проживання ОСОБА_2 не було лише в обмежений час, що сам ОСОБА_2 не заперечував в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. Тобто в інший час електроенергія подавалася в штатному режимі, а тому ОСОБА_2 об`єктивно мав можливість подати декларацію під час надання електроенергії.
Також належить врахувати, що 07.03.2024 року, 15.03.2024 року, 21.03.2024 року, 30.03.2024 року в певний проміжок часу не було подачі електроенергії, оскільки проводились саме планові ремонтні роботи. Однак про проведення таких робіт АТ «Харківобленерго» завчасно попереджає громадян, а тому такі посилання ОСОБА_2 є необґрунтованими.
Поряд з цим, ОСОБА_2 посилався на те, що з 03 до 14 березня 2024 року перебував у відрядженні в Литовській Республіці, а тому також не мав можливості подати декларацію.
Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що для подачі декларації необхідно мати особистий електронний ключ, який є у власному користуванні ОСОБА_2 , а також доступ до мережі Інтернет.
Перебуваючи у Литовській Республіці ОСОБА_2 , поза розумним сумнівом, мав об`єктивну можливість завчасно подати щорічну декларацію про доходи за 2023 рік, враховуючи відсутність перебоїв з електрострумом та роботою мережі Інтернет у цій країні.
Крім того слід зауважити, що ОСОБА_2 є діючим депутатом Харківської міської ради, а тому мав об`єктивну можливість подати щорічну декларацію про доходи за 2023 рік з робочого місця, чого також не зробив.
Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор повідомив, що особа, яка повинна подати щорічну декларацію про доходи за минулий рік, має можливість подати таку декларацію починаючи з 01 січня поточного року та до встановленого законом строку, а саме до 01 квітня поточного року.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 повідомив, що він знав, що міг раніше подати щорічну декларацію, однак сам для себе визначив строки та межі її подачі, а саме в останній тиждень перед граничним строком, визначеним законом.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у ОСОБА_2 починаючи з 01.01.2024 року була об`єктивна реальна можливість подати декларацію про доходи за 2023 рік, однак він особисто для себе визначив, що подасть її в останній тиждень, визначений законом, що свідчить про те, що ОСОБА_2 передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї дії, але легковажно розраховував на їх відвернення.
Отже ОСОБА_2 , будучі депутатом Харківської міської ради, достеменно знаючи, що він зобов`язаний у строк до 01.04.2024 року подати щорічну декларацію про доходи за 2023 рік, але подав її невчасно за відсутності будь-яких об`єктивних поважних причин невчасної її подачі.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 травня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
              
Суддя                                                 С.К. Шабельніков