ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/15043/21 (910/13298/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "АЕ - Агроексім Лімітед"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024

у справі №910/15043/21(910/13298/23)

за позовом розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" Сердюк Марини Миколаївни
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс", 
2) Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "АЕ - Агроексім Лімітед"
про визнання правочинів недійсними

в межах справи №910/15043/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
1. Розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (надалі по тексту ТОВ «Комплекс Агромарс», боржник, відповідач1) - Сердюк М.М. - звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «Комплекс Агромарс» та Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «АЕ - Агроексім Лімітед» ("AE-Agroexim Limited") (надалі по тексту Компанія «АЕ - Агроексім Лімітед» , відповідач 2) про визнання недійсними Договору № 13-1430/КАМ-Ю про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс» від 28.11.2013, укладеного між компанією «АЕ - Агроексім Лімітед`та ТОВ «Комплекс Агромарс»; визнання недійсним Договору № 609/2014/КАМ/О про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс» від 17.07.2014, укладеного між Компанією «АЕ - Агроексім Лімітед» та ТОВ «Комплекс Агромарс».
2. Рішенням господарського суду міста Києва від 03.04.2024 року у справі №910/15043/21(910/13298/23) у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати покладено на позивача.
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції
3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024  рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2024 року у справі №910/15043/21(910/13298/23) скасовано та прийнято нове рішення, яким ухвалено:
- Задовольнити позовні вимоги розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» - Сердюк Марини Миколаївни.
- Визнати недійсним Договір №13-1430/КАМ-Ю про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» від 28.11.2013 року, укладеного між компанією «АЕ-Агроексім Лімітед» та товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс».
- Визнати недійсним Договір №609/2014/КАМ/О про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» від 17.07.2014 року, укладеного між між компанією «АЕ-Агроексім Лімітед» та товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс».
Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг
4. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "АЕ - Агроексім Лімітед" надійшли касаційні скарги у яких заявлено вимогу скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі №   910/15043/21 (910/13298/23) та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/15043/21 (910/13298/23).
5. В обґрунтування підстав для задоволення касаційних скарг Скаржники наводять наступні доводи:
5.1. Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові було неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, а саме :
1) висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 07.06.2022 у справі № 925/632/20, від 19.01.2022 у справі № 911/841/20, від 01.12.2021 у справі № 908/3467/19 щодо застосування частини 3 ст. 238 ЦК України;
2) висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 11.07.2023 у справі №910/1539/21(910/7148/22), від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16, від 24.11.2021 у справі №905/2030/19(905/2445/19),  від 27.07.2021 року у справі №910/9177/20 щодо застосування частини 1, 2 ст. 42 КУзПБ;
3) висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 31.08.2022 у справі № 924/700/21, від 22.02.2022 у справі № 904/6293/20 щодо застосування частини 4 ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент укладення Договору № 609/2014/КАМ/О);
4) висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 16.06.2022 у справі № 922/1624/21 щодо застосування частини 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";
5) висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 26.09.2019 у справі № 924/1114/18, від 03.04.2018 у справі № 910/31767/15, від 13.01.2016 у справі № 922/5094/14, від 17.03.2020 у справі № 10/5026/995/2012, від 14.03.2018 у справі № 464/5089/15, від 04.04.2019 у справі № 910/15456/15, від 28.05.2019 у справі № 5015/118/11, від 22.10.2019 у справі № 910/15453/17, від 30.06.2012 у справі № 922/2960/17, від 10.11.2022 у справі № 922/1362/17 щодо застосування статей 256, 257, 261 та частини 3, 4 ст. 267 ЦК України;
5.2. Крім того, Компанія "АЕ - Агроексім Лімітед" вважає, , що судом апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваної постанови було порушено норми процесуального права, а саме:
1) В порушення статей 7, 13, 14, 73, 77, 79 ГПК України суд апеляційної інстанції не забезпечив повноту дослідження обставин справи, помилково вирішив доведеними та встановленими обставини:
- укладення Договору № 13-143/КАМ-Ю між ОСОБА_1, яка представляла інтереси Компанії "АЕ - Агроексім Лімітед" та ОСОБА_1 , яка представляла інтереси ТОВ "Комплекс Агромарс";
- відсутності сплати відповідної частки в статутному капіталі ТОВ "Комплекс Агромарс", яка була предметом за Договором № 609/2014/КАМ/О лише на підставі тверджень Арбітражного керуючого Сердюк М.М. без надання відповідних доказів, які би змогли переважити доводи Відповідачів про оплату Компанією "АЕ - Агроексім Лімітед" частки в статутному капіталі ТОВ "Комплекс Агромарс".
5.3. У касаційній скарзі зазначено, що вказані порушення з боку суду апеляційної інстанцій відбулися у зв`язку із неврахуванням висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 22.02.2022 у справі № 904/6293/20, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
5.4. В порушення частини 4 ст. 75 ГПК України, суд апеляційної інстанції, незважаючи не те, що факти, установлені судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі є обов`язковим для суду при розгляді інших справ, взагалі не взяв до уваги факти, встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023, у справі про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс" № 910/15043/21 (щодо прийняття загальними зборами ТОВ "Комплекс Агромарс" рішення про викуп в Компанії "АЕ-Агроексім Лімітед" частки в статутному капіталі ТОВ "Комплекс Агромарс" у розмірі 19,46 % від загального розміру статутного капіталу за 5 397 623,20 євро та щодо відсутності втрати ТОВ "Комплекс Агромарс" платоспроможності внаслідок укладення ним оскаржуваних правочинів).
5.5. Зазначене порушення з боку суду апеляційної інстанцій відбулося у зв`язку з неврахування висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 16.12.2021 у справі № 916/4953/21, від 14.12.2021 у справі № 910/7841/20, від 26.11.2021 у справі № 922/2619/19.
Відзиви
6. Від розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» Сердюк Марини Миколаївни надійшов відзив на касаційні скарги ТОВ «Комплекс Агромарс» та Компанії «АЕ-Агроексім Лімітед» у якому наводяться аргументи проти задоволення касаційних скарг.
Інші заяви та клопотання
7. Відсутні.
Розгляд касаційних скарг Верховним Судом
8. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги необхідно задовольнити,  виходячи з наступного.
9.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
10. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
28.11.2013 між Приватною акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (далі - Покупець) укладено Договір №13-1430/КАМ-Ю про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".
Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу частки Продавець в порядку та на умовах даного Договору та чинного законодавства України зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець, в порядку та на умовах, передбачених даним договором та чинним законодавством України, зобов`язується прийняти та оплатити частину в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агромарс" у розмірі 54 961 078,09 грн., що являє 19,46% від загальної частки статутного капіталу Товариства.
Згідно з п. 2.2. Договору купівлі-продажу частки договірна вартість частки складає 5 397 623,20 Євро.
Відповідно до п. 2.3. Договору купівлі-продажу частки розрахунок згідно даного договору здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів у валюті Договору в сумі, зазначеній в п. 2.2. Договору, на рахунок Продавця, протягом 12 місяців з моменту підписання даного Договору.
Пунктом 3.1. Договору купівлі-продажу частки визначено, що право власності на частку, яка є предметом даного договору, від продавця до Покупця переходить з моменту державної реєстрації Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".
24.11.2014 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору №13-1430/КАМ-Ю, якою сторони погодили внести зміни до Договору №13-1430/КАМ-Ю про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" від 28.11.2013 шляхом викладення п. 2.3. Договору в новій редакції: "2.3. Розрахунок згідно даного Договору здійснювати шляхом перерахування Покупцем грошових коштів у валюті Договору в сумі, зазначеній в п. 2.2. Договору, на рахунок Продавця до 01.02.2021 року.".
Крім того, 17.07.2014 між Приватною акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (далі - Покупець) укладено Договір №609/2014/КАМ/О про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".
Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу частки Продавець в порядку та на умовах даного Договору та чинного законодавства України зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець, в порядку та на умовах, передбачених даним договором та чинним законодавством України, зобов`язується прийняти та оплатити частину в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агромарс" у розмірі 51 209 813,46 грн., що являє 17,44206% від загальної частки статутного капіталу Товариства.
Згідно з п. 2.2. Договору купівлі-продажу частки договірна вартість частки складає 4 720 665,00 Євро.
Відповідно до п. 2.3. Договору купівлі-продажу частки розрахунок згідно даного договору здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів у валюті Договору в сумі, зазначеній в п. 2.2. Договору, на рахунок Продавця, протягом 12 місяців з моменту підписання даного Договору.
Пунктом 3.1. Договору купівлі-продажу частки визначено, що право власності на частку, яка є предметом даного договору, від продавця до Покупця переходить з моменту державної реєстрації Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".
24.11.2014 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору №609/2014/КАМ/О, якою сторони погодили внести зміни до Договору №609/2014/КАМ/О про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" та продовжити строк розрахунку згідно договору до 01.02.2021.
Звернувшись із даним позовом до суду, арбітражна керуюча Сердюк М. М. наголосила, що укладення Договору № 13-1430/КАМ-Ю про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс» від 28.11.2013 відбулось всупереч приписам ст. 238 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 не мала права підписувати зазначений договір від Компанії «АЕ - Агроексім Лімітед» одночасно будучи представником ТОВ «Комплекс Агромарс». Крім того, відбувся продаж несформованої частки за Договором № 609/2014/КАМ/О про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс» від 17.07.2014, що є порушенням вимог ст. 53 Закону України «Про господарські товариства».
У відзиві на позов ТОВ "Комплекс Агромарс" зауважило, що Компанія «АЕ - АГРОЕКСІМ ЛІМІТЕД» здійснювала періодичні поставки обладнання, за результатом яких вносилися зміни до розмірів часток у статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс». При цьому, обома сторонами здійснені дії, спрямовані на повне та реальне виконання умов правочинів. Також відповідач просив застосувати строк позовної давності до пред`явлених позовних вимог.
Приватна акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю "АЕ - Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") у відзиві на позов наголосила, що у 2012-2014 роках здійснювала інвестування в формі внеску до статутного капіталу ТОВ «Комплекс Агромарс» майна (обладнання). До того ж, обома сторонами здійснені дії, направлені на фактичне виконання умов спірних договорів. Крім того, відповідач зауважив, що позивачем не доведено порушення ст. 238 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 під час укладання договору № 13-1430/КАМ-Ю не була одночасно представником Компанії «АЕ - АГРОЕКСІМ ЛІМІТЕД» та ТОВ «Комплекс Агромарс».
11. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц, не виключається визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).
12. Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору.
13. Велика Палата Верховного Суду у наведеній справі зазначила, що позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України) і послатися на спеціальну норму, що передбачає визнання правочину недійсним.
14. Отже, кредитор як особа, в якої наявний інтерес у справі про банкрутство - збільшення ліквідаційної маси боржника та задоволення за рахунок неї його грошових вимог до боржника та розпорядник майна боржника, мають право на звернення до суду з заявою про визнання недійсним правочину боржника, який було вчинено до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів (подібний за змістом висновок щодо права кредитора на оскарження правочину боржника викладений у постанові Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №904/1907/15).
15. У постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від    24.11.2021    у справі №905/2030/19(905/2445/19) вказано, що фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.
16. Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.
17. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.
18. Суд першої інстанції встановив, що впродовж 2012-2014 років Компанією «АЕ - Агроексім Лімітед» передано ряд об`єктів рухомого майна (обладнання) у формі здійснення внеску до статутного капіталу ТОВ "Комплекс Агромарс" на загальну суму 5 397 623,20 євро за період квітень 2012 року - лютий 2013 року, та на суму 4 720 665,00 євро за період грудень 2012 року - липень 2014 року.
19. У частинах 1, 2 статті 13 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на момент укладення спірних договорів) вказано, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.
20. В рішенні суду першої інстанції встановлено, що:
Факт здійснення іноземних інвестицій підтверджується Інформаційними повідомленнями Компанії «АЕ - Агроексім Лімітед», зареєстрованими за період 2012-2014 роки Департаментом економічного розвитку і торгівлі Київської обласної державної адміністрації відповідно до положень статті 13 Закону України «Про режим іноземного інвестування» у редакції, що була чинною на момент виникнення відповідних правовідносин.
Також у період 2012-2014 роки Компанією «АЕ - Агроексім Лімітед» та ТОВ "Комплекс Агромарс" підписані Акти приймання-передачі внеску до статутного капіталу, що засвідчували передачу майна із визначенням грошової оцінки вкладу.
Крім того, до матеріалів справи надані довідки про зарахування на баланс ТОВ «Комплекс Агромарс» рухомого майна, як внеску в статутний капітал, митні декларації, інвойси щодо оплати, транспортні документи типу CMR, що підтверджують факт поставки майна, що передане до статутного капіталу ТОВ «Комплекс Агромарс».
21. Отже, вищеописаними доказами підтверджується формування Компанією «АЕ - Агроексім Лімітед» статутного капіталу ТОВ «Комплекс Агромарс» за рахунок майна (обладнання) упродовж 2012-2014 років.
22. З урахуванням тих обставин, що продаж частки статутного капіталу ТОВ «Комплекс Агромарс» за спірними договорами здійснений за ціною, що становила вартість внесеного Компанією «АЕ - Агроексім Лімітед» майна (обладнання), як вкладу до статутного капіталу ТОВ «Комплекс Агромарс», можна дійти висновку про те, що у даному випадку при укладенні Договору № 13-1430/КАМ-Ю та Договору №   609/2014/КАМ/О не підтвердилося твердження про те, що оспорювані угоди завдали шкоди боржнику.
23. Вказане свідчить про правильне застосування при ухваленні рішення суду першої інстанції положень п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 13 ЦК України.
24. В рішенні суду першої інстанції встановлено, що на виконання умов Договору №   13-1430/КАМ-Ю ТОВ «Комплекс Агромарс» у період грудень 2013 року - серпень 2014 року сплатило на рахунок Компанії «АЕ-Агроексім Лімітед» 2 443 000,00 євро, заборгувавши 2 954 623,20 євро.
25. Суди попередніх інстанцій встановили, що :
28.11.2013 проведено загальні збори учасників ТОВ "Комплекс Агромарс", рішення яких оформлені протоколами № 143, № 144.
Відповідно до прийнятого рішення, оформленого протоколом від 28.11.2013 № 143, вирішено викупити в компанії "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") частку в статутному фонді (капіталі) ТОВ "Комплекс Агромарс" у розмірі 19,46 % від загального розміру статутного фонду (капіталу) за 5   397   623,20 євро.
По другому питанню порядку денного, згідно з протоколом від 28.11.2013 № 144, вирішено затвердити наступний порядок розподілу часток учасників у статутному капіталі ТОВ "Комплекс Агромарс": ТОВ "Концерн Комплекс" - 48,08 % (135   773   299,80 грн.); ТОВ "Комплекс Агромарс" - 35,45 % (100   089   142,53 грн.); "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") - 16,47 % (46   513   662,97 грн.).
Відтак, протоколом від 28.11.2013 № 144 загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс Агромарс" затверджено статут ТОВ "Комплекс Агромарс", у пунктах 10.2, 10.4 якого зазначено, що розмір статутного капіталу становить 282   376   105,30 грн., що розподіляється між учасниками наступним чином: ТОВ "Концерн Комплекс" - 48,08 % (135   773   299,80 грн.); ТОВ "Комплекс Агромарс" - 35,45 % (100   089   142,53 грн.); "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") - 16,47 % (46   513   662,97 грн.).
Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс Агромарс" від 17.07.2014 № 168 погоджено викуп ТОВ "Комплекс Агромарс" частки "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") та затверджено новий розподіл часток учасників у статутному капіталі: "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") - 0,00487 % (14   292,88 грн.); ОСОБА_2 - 0,30633 % (899   390,00 грн.); ОСОБА_1 - 0,30641 % (899   610,00 грн.); нерозподілена між учасниками частка - 99,38239 % (291   786   300,79 грн.).
Також, протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс Агромарс" від 17.07.2014 № 168 затверджено статут ТОВ "Комплекс Агромарс" у новій редакції, відповідно до пунктів 10.2, 10.4 якого розмір статутного капіталу становить 293   599   593,67 грн., що розподіляється наступним чином: ТОВ "Комплекс Агромарс" (придбана товариством частка учасника) - 99,38239 % (291   786   300,79 грн.); "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") - 0,00487 % (14   292,88 грн.); ОСОБА_2 - 0,30633 % (899   390,00 грн.); ОСОБА_1 - 0,30641 % (899   610,00 грн.).
Надалі, протоколом від 18.11.2014 № 173 загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс Агромарс" затверджений статут ТОВ "Комплекс Агромарс", згідно з пунктами 10.2, 10.4 якого статутний капітал товариства становить 7   866   349,81 грн., який розподіляється між учасниками наступним чином: "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") - 77,13043 % (6   067   349,81 грн.); ОСОБА_2 - 11,43338% (899   390,00 грн.); ОСОБА_1 - 11,43618% (899   610,00 грн.).
26. Вищенаведені обставини підтверджують правильність висновку суду першої інстанції про те, що реальність вчинених відповідачами дій на виконання оспорюваних договорів із відчуження "АЕ-Агроексім Лімітед" ("AE-Agroexim Limited") частки в статутному капіталі ТОВ «Комплекс Агромарс» підтверджується прийнятими в подальшому протоколами загальних зборів ТОВ «Комплекс Агромарс» та внесеними до його статуту змінами шляхом затвердження в нових редакціях.
27. Суд апеляційної інстанції вказав, що частка Компанії «АЕ-Агроексім» у розмірі 17, 44206% у гривневому виразі 51 224 106,34 грн., що була предметом Договору №609/2014/КАМ/О про передачу шляхом купівлі-продажу частини в статутному капіталі від 17.07.2014 р. не була повністю внесена, остання не мала права її відчужувати в повному обсязі.
28. Вказане твердження спростовується обставинами щодо того, що у період 2012-2014 роки Компанією «АЕ - Агроексім Лімітед» та ТОВ "Комплекс Агромарс" підписані Акти приймання-передачі внеску до статутного капіталу, що засвідчували передачу майна із визначенням грошової оцінки вкладу.
29. У постанові суду апеляційної інстанції вказано про те, що ОСОБА_1 , маючи повноваження на представництво ТОВ «Комплекс Агромарс» відповідно до статуту, доручивши підписання від ТОВ «Комплекс Агромарс» іншій особі - Халіловій Н.К., діяла також як представник Компанії «АЕ - АГРОЕКСІМ ЛІМІТЕД» на підставі апостильованої довіреності від 28.03.2013 при підписанні оскаржуваних правочинів. Тим самим, фактично, ОСОБА_1 діяла як представник одразу двох сторін оскаржуваних правочинів, що в силу ч.3 ст. 238 ЦК України є імперативно забороненою дією, а не виходом представника за межі наданих йому повноважень, а відтак є підставою для визнання таких правочинів недійсними.
30. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від  19 січня 2022 року у справі № 911/841/20 відповідно до яких:
- Відповідно до ч.3 ст.92 ЦК орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. 
- Принципи корпоративного управління Організації економічного співробітництва та розвитку закріплюють такі основні фідуціарні обов`язки директорів підприємства: 1) обов`язок дбайливого ставлення (duty of care), що передбачає обов`язок діяти добросовісно на користь розвитку підприємства, приділяючи достатньо часу, зусиль і професійних навичок управлінню ним; 2) обов`язок лояльності (duty of loyalty), що націлений на уникнення конфлікту інтересів і дії директора під час ухвалення рішень щодо діяльності підприємства лише в інтересах останнього.
- З зазначеного вбачається, що недопущення директором підприємства конфлікту інтересів включає в себе, зокрема, уникнення ним таких ситуацій, де має місце потенційна або реальна суперечність між приватним інтересом такої особи (як власника частки статутного капіталу іншого товариства) та виконанням повноважень керівника підприємства, в інтересах якого має діяти особа. 
Загальною вимогою при вчиненні таких правочинів з конфліктом інтересів виконавчим чи іншим органом є розкриття інформації про наявність конфлікту інтересів. 
- У ч.3 ст.238 ЦК міститься заборона на вчинення представником правочинів з самим собою ("у своїх інтересах"), оскільки у такому разі представник діє в умовах очевидного конфлікту інтересів, який презюмується, тобто не потребує доведення (відповідний висновок міститься у п.67 постанови Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №908/3467/19 ).
- Закон не містить прямої заборони у разі вчинення представником правочину в інтересах довірителя з афілійованою з представником юридичною особою (у якій представник є учасником чи бенефіціаром). Втім, у такому випадку тягар доведення того, що правочин не порушує прав та інтересів довірителя, покладається на контрагента.
31. З урахуванням того, що при укладенні Договору № 13-1430/КАМ-Ю та Договору №   609/2014/КАМ/О не підтвердилося твердження про те, що оспорювані угоди завдали шкоди боржнику, колегія суддів суду касаційної інстанції, беручи до уваги те, що закон не містить прямої заборони у разі вчинення представником правочину в інтересах довірителя з афілійованою з представником юридичною особою (у якій представник є учасником чи бенефіціаром), втім, у такому випадку тягар доведення того, що правочин не порушує прав та інтересів довірителя, покладається на контрагента (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від  19 січня 2022 року у справі № 911/841/20), дійшла висновку про те, що є обґрунтованою позиція суду першої інстанції що обставина перебування ОСОБА_1 на посаді керівника ТОВ «Комплекс Агромарс» станом на час укладення спірного Договору № 13-143/КАМ-Ю не свідчить про порушення приписів частини 3 статті 238 ЦК України.
32. Вищевказане в сукупності свідчить про правильне застосування положень частини 3 статті 238 ЦК України при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 року у справі №910/15043/21(910/13298/23).
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
33.  З урахуванням того, що при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 року у справі №910/15043/21(910/13298/23) було правильно застосовано положення п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 13, ч. 3 ст. 238  ЦК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 було скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.
34. Згідно положень ст. 312 ГПК України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
35. Беручи до уваги те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 було скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ст. 312 ГПК України, дійшла висновку про скасування оскаржуваної постанови та залишення в силі рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 року у справі №910/15043/21(910/13298/23).
36. За таких обставин, касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "АЕ - Агроексім Лімітед" підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "АЕ - Агроексім Лімітед" задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі №   910/15043/21(910/13298/23) скасувати.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі №910/15043/21(910/13298/23) залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               С.В. Жуков
Судді                                                                                            К.М. Огороднік
                                                                                                     В.Г. Пєсков