ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року	Львів	Справа № 500/243/24 пров. № А/857/12492/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                       Іщук Л.П.,  Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання              Демчик Л.Р.,
за участю представника відповідача                           Удич А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року, прийняте суддею Дерех Н.В. об 11 годині 07 хвилині у м. Тернополі, повний текст складено 07.05.2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

                                                        встановив:

ОСОБА_1 (надалі –позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (надалі – ГУ ДСНС у Тернопільській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ ДСНС України у Тернопільській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 № 555 - НК/64 (по особовому складу) від 12.12.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення провідного фахівця відділу цивільного захисту Кременецького РУ ГУ ДСНС України у Тернопільській області ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ  ДСНС України у Тернопільській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 № 556 - НК/64 (по особовому складу) від 12.12.2023 про кадрові питання, про звільнення майора служби цивільного захисту ОСОБА_3 , провідного фахівця відділу цивільного захисту Кременецького РУ Головного управління ДСНС України у Тернопільській області зі служби цивільного захисту, поновлення майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця відділу цивільного захисту Кременецького РУ ГУ ДСНС України у Тернопільській області, зобов`язання ГУ ДСНС України у Тернопільській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 12.12.2023 по дату фактичного поновлення на посаді, з урахуванням проведених виплат та всіх інших виплат (премій, надбавок, грошових забезпечень та інших), стягнення 100000,00 гривень моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 відмовлено в позові. 
Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що в ході службового розслідування встановлено, що в рамках кримінального провадження від 21.02.2023 №42023210000000031 працівниками ДБР, СБУ проводилися слідчо-оперативні дії, вилучення майна, документів та обшуки службових приміщень Тернопільського, Кременецького, Чортківського районних управлінь, 12 ДПРЧ 1 ДПРЗ, З ДПРЧ З ДПРЗ, 20 ДПРЧ З ДПРЗ, 10 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС у Тернопільській області, спрямовані на отримання (збирання) доказів щодо можливих вчинень правопорушень співробітниками ГУ ДСНС у Тернопільській області.
Дана подія викликала суспільний резонанс, створила підґрунтя для негативних, щодо служби цивільного захисту, публікацій в інтернет-виданнях. Окрім того, дана інформація була висвітлена на численних дописах у соціальних мережах 
Особа, вчинила дії що суперечать інтересам служби, чим порушила обов`язки, передбачені пунктом 31 Положення.
На думку суду, вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, який призвів до прийняття ухвал слідчого суді Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2023 у справах № 607/19820/23, № 607/19822/23, нівелює попередні заслуги позивача, оскільки дискредитує не лише особу рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а й ДСНС в цілому.
Суд звернув увагу на те, що листом старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області майором поліції надано дозвіл на використання інформації, в обсязі, що міститься в ухвалах слідчого судді від 15.10.2023 у справах №607/19820/23, №607/19822/23 про надання дозволу на проведення обшуку.
Початок службового розслідування визначено наказом від 24.10.2023 № 490-НК/64 з 24.10.2023. Кінцевою датою його проведення є 24.12.2023. При цьому, наказом від 27.11.2023 № 533-НК/64 продовжено термін проведення службового розслідування саме з 24.11.2023, а не з 27.11.2023. Висновок службового розслідування було затверджено 11.12.2023, тобто в межах можливого терміну проведення службового розслідування (до 24.12.2023). 

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції ігнорував пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод та фактично будучи не уповноваженим судом, не маючи жодного доказу винуватості особи, констатував факт вчинення особою кримінального правопорушення видаючи це за дисциплінарний проступок. При цьому, ні у службовому розслідуванні, ні у рішенні суду не вказано, які саме дії чи бездіяльність вчинив позивач, які докази свідчать про протиправні дії що порушують, або могли суперечити нормам закону.
Звертає увагу на те, що у цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку встановлена висновком службового розслідування, яка ототожнюється з гіпотетичною наявністю в його діях кримінального проступку без встановлення інших порушень трудової дисципліни.
Усі документи службового розслідування прийняті відповідачем за результатами його проведення не можуть вважатись такими, що прийняті в межах строку та є незаконними, оскільки наказ № 533-НК/64 (по особовому складу) «Про продовження проведення службового розслідування» прийнятий 27.11.2023 в термін коли службове розслідування вважалось завершеним, що прямо вказує на порушення процедури проведення заходів дисциплінарного впливу.
Матеріали службового розслідування свідчать про поширення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42023210000000031 серед членів комісії, яка здійснювала перевірку щодо ОСОБА_1 та інших осіб.

З урахуванням вказаних відомостей згідно зазначеного наказу ГУ ДСНС України у Тернопільській області здійснено висновок, що «особа вчинила дії, що суперечать інтересам служби, чим порушила обов`язки, передбачені пунктом 31 Положення, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та виключає можливість застосування до нього менш сурового покарання».
Наголошує, що комісія проводила службове розслідування у період з 24.10.2023 по 12.12.2023. Лише при розгляді судом даної справи 05.04.2024 року слідчим надано дозвіл на розголошення інформації, а саме ухвал слідчих суддів.
Просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.
ГУ ДСНС у Тернопільській області у відзиві наводить аргументи, подібні мотивації судового рішення, відтак просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 15.03.2007 по 12.12.2023 проходив службу цивільного захисту в системі МНС, ДСНС України.
24.10.2023  ГУ ДСНС України у Тернопільській області прийнято наказ №490-НК/64 «Про початок проведення службового розслідування», яким вирішено провести службове розслідування та створити комісію для з`ясування причин здійснення обшуків в підпорядкованих підрозділах правоохоронними органами у складі згідно з додатком. 
Згідно наказу ГУ ДСНС України у Тернопільській області №533-НК/64 від 27.11.2023, продовжено проведення службового розслідування з 24.11.2023 строком на один місяць.
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом обшуків службових приміщень, яким запропоновано: зважаючи на резонансну подію, яка призвела до хвилі негативних публікацій в інтернет-виданнях, дій співробітників, які підірвали авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, порушення вимог службової дисципліни, провідний фахівець відділу цивільного захисту Кременецького РУ ГУ майор служби цивільного захисту ОСОБА_1 , серед інших, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи службову невідповідність (пункт 5 ст. 68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту).     
Після цього, 12.12.2023 ГУ ДСНС у Тернопільській області прийнято наказ (по особовому складу) №555-НК/64 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за допущені грубі порушення вимог службової дисципліни, що виразились у діях, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту вирішено накласти на провідного фахівця відділу цивільного захисту Кременецького РУ ГУ майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Також, 12.12.2023 ГУ ДСНС у Тернопільській області прийнято наказ (по особовому складу) «Про кадрові питання» №556-НК/64, яким майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , провідного фахівця відділу цивільного захисту Кременецького районного управління ГУ ДСНС України у Тернопільській області, відповідно до Положення про порядок про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 8 (у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту). Виключено з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу ГУ ДСНС України у Тернопільській області та знято зі всіх видів забезпечення 12.12.2023.   
Відповідно до ст.101 Кодексу цивільного захисту України (надалі - КЦЗ України)  служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Пунктом 1 частини першої ст.103 КЦЗ України визначено, що про проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.
Форма, порядок і правила укладання контракту, припинення (розірвання) контракту, а також наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина четверта ст.103 КЦЗ України).
У відповідності до пункту 8 частини першої ст.106 КЦЗ України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.
Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (надалі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту визначає Положення, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593.
Відповідно до п.29 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

У відповідності до п.31 Положення особи рядового і начальницького складу зобов`язані: чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки; проходити службу цивільного захисту в тих органах і підрозділах цивільного захисту і в тих місцях, де це викликано інтересами служби; додержуватися норм професійної та службової етики; зупинити членство в політичних партіях, організаціях чи рухах на період проходження служби цивільного захисту; додержуватися вимог антикорупційного законодавства; додержуватися законодавства з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання і протидії дискримінації, насильству за ознаками статі та сексуальним домаганням; берегти та підтримувати у належному стані передані їм у користування майно і техніку; постійно підвищувати рівень професійних знань, удосконалювати свою майстерність; виявляти повагу до колег по службі, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; щороку проходити комплексний медичний огляд, за необхідності психофізіологічне обстеження і тестування, а в разі погіршення стану здоров`я, прийняття рішення про переміщення по службі в іншу місцевість або інших випадках, що потребують додаткового вивчення стану здоров`я, - проходити позачерговий медичний огляд; сприяти підтриманню порядку і дисципліни; звертатись із службових питань до свого безпосереднього керівника (начальника) і з його дозволу - до старшого прямого керівника (начальника), з особистих питань - до свого безпосереднього керівника (начальника), а у разі, коли він нездатний їх вирішити, - до старшого прямого керівника (начальника); доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов`язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження; додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, підвищувати повсякденно фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок; своєчасно подавати відомості про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту (зміна місця проживання, здобуття освіти, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо); повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо); з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час.
Дисциплінарний статут служби цивільного захисту, затверджений Законом України від 05.03.2009 №1068-V (надалі – Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування. Дія цього Статуту поширюється на всіх осіб рядового і начальницького складу, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до п.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).
Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (далі - Присяга) (п.2 Дисциплінарного статуту).
Службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку (п. 3 Дисциплінарного статуту).

Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням (п. 6 Дисциплінарного статуту).
За зразкове виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу підлягають заохоченню, а за порушення службової дисципліни - несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, матеріальну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом (п. 7 Дисциплінарного статуту).

За визначенням, наведеним у п.8 Дисциплінарного статуту, порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.
При цьому грубим дисциплінарним проступком, в розумінні абз.11 п.58 Дисциплінарного статуту, вважається вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.
Згідно з п.57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.
Пунктом 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.
Відповідно до п.83 Дисциплінарного статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць (п.84 Дисциплінарного статуту).
Порядок проведення службового розслідування визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту (п.85 Дисциплінарного статуту).
Так, порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність (далі - порушення службової дисципліни), скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України (далі-особи рядового і начальницького складу), права й обов`язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затверджена наказом МВС України від 05.05.2015 №515 (надалі – Інструкція).
Згідно з п.2 розділу І Інструкції метою проведення службового розслідування є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення службової дисципліни; осіб, винних у вчиненні порушення службової дисципліни, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності причинного зв`язку між порушенням службової дисципліни особи (осіб), щодо якої (яких) було призначено службове розслідування, та його наслідками; причин порушення службової дисципліни та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, які було порушено; ступеня провини кожної з осіб, причетних до порушення службової дисципліни, та мотивів протиправної поведінки особи (осіб) рядового чи начальницького складу, її (їх) ставлення до скоєного.
Підставами для призначення службового розслідування є інформація, викладена в рапортах, заявах, скаргах осіб рядового і начальницького складу, державних службовців та працівників ДСНС України, матеріалах перевірок (інформація, одержана за результатами заходів контролю), письмових зверненнях громадян, повідомленнях правоохоронних органів, органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їхніх посадових осіб, об`єднань громадян, а також опубліковані засобами масової інформації інформативні дані про події, що потребують з`ясування обставин, за яких вони сталися (п.2 розділу ІІ Інструкції).
Строки проведення службового розслідування визначено у розділі ІV Інструкції, відповідно до п.1 якого службове розслідування завершується протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Згідно з п.2 та 3 розділу ІV Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення, якщо ним не визначено інше.
Завершенням службового розслідування є дата затвердження начальником, який його призначив, висновку за результатами службового розслідування.
Судом встановлено, що початок службового розслідування визначено наказом ГУ ДСНС у Тернопільській області від 24.10.2023 № 490-НК/64 з 24.10.2023. Наказом ГУ ДСНС України у Тернопільській області від 27.11.2023 № 533-НК/64 продовжено термін проведення службового розслідування саме на місяць. Відтак, крайньою датою завершення службового розслідування є з 24.12.2023. Висновок службового розслідування було затверджено 11.12.2023, тобто в межах можливого максимального терміну проведення службового розслідування. Апелянт прийшов до помилкового висновку, зазначивши про те, що службове розслідування закінчилося 24.11.2023 і всі документи, прийняті за результатами його проведення не можуть вважатися такими, що  прийняті в межах строку та є законними. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що ні наказом, ні іншим нормативно-правовим актом не вказано яким саме способом продовжується та який порядок продовження такого службового розслідування. 
Якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, за результатами службового розслідування начальник, який призначив службове розслідування, визначає вид дисциплінарного стягнення щодо порушника та доручає підготувати проект відповідного наказу щодо його накладення (п.2 розділу VІІІ Інструкції).
В ході службового розслідування встановлено, що 20.10.2023 на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.10.2023 у справі №607/19822/23 в рамках кримінального провадження від 21.02.2023 №42023210000000031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191, ч.1 ст. 368 КК України, працівниками ДБР, СБУ проводилися слідчо-оперативні дії, вилучення майна, документів та обшуки службових приміщень Тернопільського, Кременецького, Чортківського районних управлінь, 12 ДПРЧ 1 ДПРЗ, З ДПРЧ З ДПРЗ, 20 ДПРЧ З ДПРЗ, 10 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС у Тернопільській області, спрямовані на отримання (збирання) доказів щодо можливих вчинень правопорушень співробітниками ГУ ДСНС у Тернопільській області.
За доводами ДБР та СБУ провідний фахівець відділу цивільного захисту Кременецького РУ ГУ ДСНС у Тернопільській області майор служби цивільного захисту ОСОБА_1 причетний до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, який на думку слідства, організував протиправний механізм привласнення бюджетних коштів з метою збагачення із використанням підконтрольних йому суб`єктів господарювання ТОВ «Білдінг протект», ТОВ «Вогнезахист сервіс плюс», ТОВ «Роял вест сервіс», залучивши до цього 11 осіб із всіх районних управлінь. 
Дана подія викликала суспільний резонанс, створила підґрунтя для негативних, щодо служби цивільного захисту, публікацій в інтернет-виданнях. Окрім того, дана інформація була висвітлена на численних дописах у соціальних мережах «Facebook/Telegram» як громадян України, так і різноманітних публічних спільнотах.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що особа, вчинила дії що суперечать інтересам служби, чим порушила обов`язки, передбачені пунктом 31 Положення, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та виключає можливість застосування до нього менш суворого покарання.
Даний проступок ганьбить звання особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, нівелює попередні заслуги, оскільки дискредитує не лише особу рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а й ДСНС в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобіганню їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, особливо під час дії в країні воєнного стану.
З огляду на зазначене – провідний фахівець відділу цивільного захист Кременецького РУ ГУ ДСНС у Тернопільській області майор служби цивільного захисту ОСОБА_1 вчинив грубий дисциплінарний проступок, порушив норми службової дисципліни, не виконав вимоги законодавства і ряду нормативних документів, а саме:
п.6 розділу 2 Правил етичної поведінки, які вимагають від співробітників ДСНС України дбати про авторитет ДСНС;
п.4 розділу 4 Правил етичної поведінки, які зобов`язують фахівців ДСНС не допускати, у тому числі у позаробочий час, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам ДСНС чи негативно вплинути на репутацію працівників ДСНС;
п.3 Дисциплінарного статуту, де вказано, що службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, Контракту, наказів начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; сприяти зміцненню службової дисципліни;
п. 4 Дисциплінарного статуту, де наголошено, що особи рядового і начальницького складу зобов`язані бути прикладом у додержанні етичних норм поведінки; 
п. 31 Положення, відповідно до якого особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту зобов`язані: сприяти підтриманню порядку і дисципліни; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час;
п.1 Контракту про проходження служби цивільного захисту, який вимагає сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, статутів, наказів чи розпорядження керівників (начальників);
Присяги служби цивільного захисту, яка вимагає бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту;
ст. 22, ст.25 Закону України «Про запобігання корупції».
Відтак, відповідач дійшов висновку, що позивач заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи службову невідповідність (пункт 5 ст. 68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту).  
Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що передбачена абз.11 ст.58 Дисциплінарного статуту, за вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.        
Досліджуючи правову природу даного проступку, можна дійти висновку, що складом даного дисциплінарного проступку є: дія чи бездіяльність особи рядового і начальницького складу, причинно-наслідковий зв`язок, та наслідок, що настав.

Під дією в контексті даної справи розуміється невиконання чи неналежне виконання вимог законів та інших нормативних актів, а саме не виконання вимог наказу МВС України від 16.11.2018 № 932 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників Державної служби України з надзвичайних ситуацій, територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2018 за № 1376/32828, яким затверджено правила етичної поведінки працівників Державної служби України з надзвичайних ситуацій, територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління (далі - Правила).
У відповідності до п.6 розділу 2 Правил етичної поведінки працівники ДСНС мають дбати про авторитет ДСНС не лише відповідно до вимог, визначених цими Правилами, а також в частині дотримання загальновизнаних правил поведінки, охайного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, дотримання внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно п.4 розділу 4 Правил етичної поведінки працівники ДСНС не повинні допускати, у тому числі у позаробочий час, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам ДСНС чи негативно вплинути на репутацію працівників ДСНС.
Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що дії та вчинки, про які йдеться в Правилах, знайшли своє відображення в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2023 у справі №607/19822/23, у якій суд опрацював матеріали досудового розслідування зібрані органом досудового розслідування. 
Вказане кримінальне провадження було розпочате за фактом того, що співробітниками Головного управління ДСНС України у Тернопільській області, а саме провідний фахівець відділу цивільного захисту Кременецького районного управління Головного управління ДСНС України у Тернопільській області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою власного збагачення із залученням та використанням підконтрольних їм суб`єктів господарювання ТОВ «Білдінг проект» (код ЄДРПОУ 43184777) ...., створили протиправний механізм привласнення бюджетних коштів. 
Як наслідок, який є складовою даного дисциплінарного поступку і ключовим елементом, який би вказував саме на абз.11 ст.58 Дисциплінарного статуту – було підірвано авторитет служби цивільною захисту ДСНС в цілому.
Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у цьому випадку вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, який призвів до прийняття ухвал слідчого суді Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2023 у справах № 607/19820/23, № 607/19822/23 про надання дозволу на проведення обшуків та здійснення таких обшуків, нівелює попередні заслуги позивача, оскільки дискредитує не лише особу рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а й ДСНС в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, особливо під час дії в державі воєнного стану. 
Апелянт звертає увагу на те, що відповідачем в оскаржуваних наказах та висновку службового розслідування від 11.12.2023 використано (розголошено) дані досудового розслідування у кримінальному провадженні №42023210000000031 від 21.02.2023, однак, судом встановлено, що 05.03.2024 листом №5776/9/7-2024 старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_4 надано дозвіл на використання інформації, в обсязі, що міститься в ухвалах слідчого судді від 15.10.2023 у справах №607/19820/23, №607/19822/23 про надання дозволу на проведення обшуку, примірники, яких було залишено посадовим особам ГУ ДСНС України в Тернопільській області за місцем проведення слідчих (розшукових) дій, передбаченого в порядку ч.1 ст.222 КПК України.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 яке здійснювалось в межах кримінального провадження, а перевірила викладені у матеріалах дисциплінарного провадження відомості на предмет дотримання вимог, що ставляться до державних службовців, посадових осіб органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій та наявності в описаних діях позивача складу дисциплінарного проступку.
Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 хоч і прийнято на підставі відомостей згідно матеріалів кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ч. 3 ст. 191, ч.1 ст.368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Колегія суддів відхиляє доводи позивача про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, зокрема, ненадання йому можливості надання пояснень по суті питань, для перевірки яких було створено дисциплінарну  комісію, що спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які надав позивач на бланку пояснення (додаток до Наказу МВС №515), що міститься в матеріалах справи; у поясненнях особа відмовилась від надання пояснень, поставивши власний підпис.
Суд першої інстанції влучно звернув увагу на те, що вчинки, які дискредитують працівників служби цивільного захисту та, власне, органи ДСНС, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Отже, дискредитація звання особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів ДСНС і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Таким чином, позивач, перебуваючи на службі цивільного захисту, в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника ДСНС або підривають авторитет ДСНС, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
Сам факт того, що підставами для відкриття кримінального провадження були неправомірні, на думку слідства, дії осіб, зокрема ОСОБА_1 , який з метою власного збагачення із залученням та використанням підконтрольних їм суб`єктів господарювання, створили протиправний механізм привласнення бюджетних коштів, та висвітлення цієї події у засобах масової інформації – призводить до підриву авторитету та довіри громадян до ДСНС. Сама по собі поведінка позивача призвела до відзначення її в ухвалах слідчого суді Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2023 у справах № 607/19820/23, № 607/19822/23 і здійснення обшуків, що негативно вплинуло на роботу установи з цивільного захисту населення в день здійснення таких слідчих дій і не сприяла виконання функцій, які покладенні  на  структурні підрозділи ДСНС.

Суд першої інстанції вірно зазначив про те, що відсутність вироку суду про визнання ОСОБА_1 винним у кримінальному  правопорушенні, а також те, що останній не піддавався затриманню з боку правоохоронних органів, запобіжний захід не обирався, підозра не оголошувалась, не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2019 у справі № 9901/918/18 звернула увагу, що згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 (далі – Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 06 жовтня 1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07 жовтня 1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення від 11 лютого 2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправними та скасування таких. Оскільки позовні вимоги щодо поновлення на посаді, нарахування та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та  стягнення моральної шкоди є похідними, то, відповідно таким суд не надає правової оцінки.
Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
При обґрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Пронін проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-          
                                                  
                                                             постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі №500/243/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 31.07.2024.